Справа № 350/211/26
Номер провадження 2/350/402/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою ОСОБА_1 19 листопада 2021 року було укладено договір про споживчий кредит №89833.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачці за умовами договору про споживчий кредит №89833 від 19 листопада 2021 року було надано грошові кошти у розмірі 15 000 грн, на умовах визначених зазначеним договором, а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язалася повернути кошти, сплатити узгоджені сторонами проценти за користування коштами на умовах та в терміни, що визначені договором. На підставі договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідачки за зазначеним вище договором про споживчий кредит. Оскільки відповідачка не виконала зобов`язання за договором, за нею обліковується заборгованість у загальному розмірі 21 151 грн 43 коп., яка складається із: 14 251 грн – заборгованості за основим зобов`язанням (за тілом кредиту), 6 400 грн 43 коп. – заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, комісії – 500 грн. 
Враховуючи викладене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 21 151 грн 43 коп.заборгованості за договором та судові витрати, зокрема 2 662 грн 40 коп. - сплаченого судового збору та 13 000 грн - витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився. За змістом позовної заяви заявлені вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи; про причини неявки до суду не повідомила, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Правом на відзив на позов не скористалася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. 11 лютого 2026 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Суд установив, що 19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №89833, за умовами якого загальний розмір кредиту складає 15 000 грн, який надається у наступному порядку: 12 000 грн на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 ; 3 000 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини цього договору. Загальний строк кредитування складає 1 098 днів.
Проценти за користування кредитом обумовлені та погоджені сторонами угоди в п. 2.3 Договору про споживчий кредит № 89833 від 19 листопада 2021 року. 
Договір укладено у письмовій формі.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» виконало свої зобов`язання, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 12 000 грн, про що свідчить платіжне доручення №CRD_355190 від 19 листопада 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості за про споживчий кредит №89833 від 19 листопада 2021 року, сформованого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» заборгованість ОСОБА_1 складає 21 151 грн 43 коп., яка складається із: 14 251 грн – заборгованості за основим зобов`язанням (за тілом кредиту), 6 400 грн 43 коп. – заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, комісії – 500 грн. 
28 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 28012025, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» відступило право вимоги позивачеві в тому числі і відносно відповідачки. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги в тому числі і до відповідачки за договором №89833 від 19 листопада 2021 року у сумі 21 151 грн43 коп., яка складається із: 14 251 грн – заборгованості за основим зобов`язанням (за тілом кредиту), 6 400 грн 43 коп. – заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, комісії – 500 грн. Суд установив, що договір про споживчий кредит № 89833 від 19 листопада 2021 року укладено в письмовій формі. ОСОБА_1 , будучи обізнаною з умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача, який набув право вимоги первісного кредитора згідно з договором факторингу. Частина першта статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 Цивільного кодексу України). Так, за приписами статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статтей 1054, 1055 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно за статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ »КРЕДІПЛЮС» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов договору про споживчий кредит, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. 
ОСОБА_1 , у порушення умов договору про надання споживчого кредиту не повернула кредитні кошти, не сплатила проценти в установлений договором строк, а тому первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» обґрунтовано нарахувало заборгованість. Надалі первісний кредитор відступив права вимоги до відповідачки позивачеві.
Суд установив, що станом на день відступлення права вимоги первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» факторові - Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість ОСОБА_1 перед первісним кредитором за договором про надання проживчого кредиту №89833 від 19 листопада 2021 року становила 21 151 грн 43 коп. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають до задоволення.    Відповідно частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.  Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп.   Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», тарифи на послуги, заявкою на надання юридичної допомоги № 2786 від 1 грудня 2025 року та витяг з акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 13 000 грн, тому відшкодування понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрат на правову допомогу слід стягнути на їх користь з відповідачки. 
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0607120624 від 4 лютого 2026 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп.На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 19, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 280, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №89833 від 19 листопада 2021 року у розмірі 21 151 (двадцять одна тисяча сто п`ятдесят одна) грн 43 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.
За заявою відповідачки, поданою до суду у тридцятиденний строк з часу отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив.  Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні при оголошенні рішення в той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення їм копії рішення.  Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.  Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне найменування учасників справи:
позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" 
(місцезнаходження: вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, місто Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371);
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Текст рішення суду складено 23 березня 2026 року.

Суддя Сокирко Л.М.