Справа № 515/264/26
Провадження № 2/515/702/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Дем`янової О.А.,
за участі секретаря судового засідання Унгурян Т.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2026 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (далі-ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка подана представником позивача-адвокатом Столітнім М.М.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 травня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі-ТОВ «СЛОН», товариство) та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1591196 (далі-кредитний договір), укладений в електронній формі за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт (Мобільний застосунок «SlonCredit») та підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «E893». За умовами кредитного договору відповідач отримав кошти у сумі 3000,00 грн., строком на 360 днів з 03.05.2024 по 28.04.2025 року, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,5% в день шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Отримавши кредит, в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, суму кредиту не повернув, відсотки за користування ним на рахунок первісного кредитора не сплатив. 
24 грудня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги по заборгованості ОСОБА_1 у сумі 15075,00 грн, до якої увійшли: заборгованість з тіла кредиту-3000,00 грн, заборгованість за процентами - 10575,00 грн, штрафні санкції - 1500,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем і після відступлення позивачу права вимоги у ОСОБА_1 наявна заборгованість у загальному розмірі 20700,00 грн., яка складається із заборгованості з тіла кредиту - 3000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 10575,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів 5625,00 грн., штрафних санкцій 1500 грн.
Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у зазначеній вище сумі, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн та витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 10000,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2026 року справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику сторін).
Також, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 03.05.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 3000 грн., за ініціативою ТОВ «Слон Кредит» (код ЄДРПОУ 42350798) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек».
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит до ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі ОСОБА_1 .
Згідно з відповіддю №5188/5330 від 16.02.2026 року, яка на запит суду, поданий у порядку ст.187 ЦПК України надійшла від ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.102).
Відповідачу судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем його проживання рекомендованими листами направлялися ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, однак, до суду повернулися поштові конверт з відмітками «Адресат відсутній» (а.с.109).
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Також, відповідач не скористався своїм правом подати відзив у встановлений судом строк. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 травня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1590096, підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «E893», за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 3000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою стандартної процентної ставки 1,50% в день, з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, та стандартної процентної ставки з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1.49% в день (а.с.86-90).
Загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 16 200,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 16 065,00 грн.; Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 089,90% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8 077,33% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 19 200,00 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19 065,00 грн (п.1.8.1., 1.8.2., 1.9., 1.9.2., 1.9.1., 1.10., 1.10.1., 1.10.2.Договору).
Надання кредитних коштів здійснюється шляхом перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1 Договору). 
Також, у день підписання кредитного договору ОСОБА_1 ознайомився та підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «А313» Паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитного договору у згрупованому вигляді (а.с.42-43).
У Паспорті споживчого кредиту зазначена інформація про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. 
Згідно з п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень.
За змістом п. 1.3,1.4 Договору строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору.
Відповідно до п.1.5.1. Договору стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на
банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 03.05.2024 року або 04.05.2024 року (п.п.2.1,2.2.Договору).
За змістом п.п.2.4,.2.5 Договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до пункту 3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
За умовами Договору Товариство зобов`язане надати Споживачу кредит на умовах та в порядку передбачених Договором, а споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4,2.4.4 Договору).
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3. Договору (п. 5.1.Договору).
Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 1591196 від 03.05.2024 року. Графік підписаний електронним підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е893 (а.с.89зворот).
Сторони також погодили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 150,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 30,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4., 6.4.1., 6.4.2. Договору).
Згідно з п. 9.2. Договору, він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4.Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.
Порядок укладення Договору та створення електронних підписів Сторін викладений у п.9.6 Договору.
Із пункту 10 Кредитного договору суд встановив, що у ньому містяться відомості про підписання ОСОБА_1 03.05.2024 14:37:48 Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором E893.
06 червня 2022 року між ТОВ «Пейтек Україна» (Фінансова компанія) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Договір про організацію переказу грошових коштів) №06062022-1, згідно з умовами якого Фінансова компанія за дорученням Клієнта (Платника) на підставі окремо укладеного договору між Клієнтом та Споживачем (Отримувачем) за допомогою сервісу Фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів, від Клієнта на картки Visa hrternational та/або Mastercard та/або HIIC Простір Отримувачів ( п.1.1.Договору №06062022-1) (а.с.67-68).
З повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» вбачається, що відповідно до умов Договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 2022-06-06 року укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 , номер транзакції у системі ТОВ «Пейтек» - c46c75d6-8478-4893-9470-af647cf6e1d0, 03.05.2024 о 14:38:08 було успішно перераховано кошти у розмірі 3000,00 грн (а.с.54).
З інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 18 лютого 2026 року, слідує, що банківська картка НОМЕР_3 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та 03.05.2024 року о 14:38:08 дійсно було зарахування коштів у сумі 3000.00 UAH на вказану картку за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 42350798) (а.с.110). 
Із розрахунку заборгованості за Договором № 1591196 від 03.05.2024 року, здійсненого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на дату відступлення права вимоги 24.12.2024 року, вбачається, що у ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням ним умов кредитного договору, виникла заборгованість у загальній сумі 15075,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованість по відсотках - 10575,00 грн., штрафні санкції 1500,00 грн. (а.с.19).
24 грудня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (Фактор) було укладено Договір факторингу №24122024, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.44-47).
За змістом п.1.2. Договору факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Платіжною інструкцією в національній валюті №6308 від 26 грудня 2024 року підтверджується здійснення ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» сплати коштів у сумі 2159760,91 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором факторингу №24122024 від 24.12.202 (а.с.95).
Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (п. 1.3. Договору факторингу). 
З Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 24 грудня 2024 року вбачається, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» прийняло Реєстр Боржників кількістю 3681 боржників. Після виконання Фактором вимог п. 1.2. Договору Факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (а.с.52зорот). 
З витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу вбачається, що до нового кредитора перейшло право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 за кредитним договором №1591196, за яким загальна сума заборгованості становить 15075,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 3000,00 грн, заборгованість за процентами 10575,00 грн., сума заборгованості за пенею 1500,00 грн (а.с.55-56).
Виконання первісним кредитором вимог п.1.3 Договору факторингу підтверджується відповідним Повідомленням, яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» довело до відома ОСОБА_1 про те, що у подальшому він зобов`язаний перераховувати суму боргу у розмірі 15075,00 грн. на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та надав реквізити нового кредитора для сплати боргу (а.с.41).
Станом на дату укладання Договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024, строк дії кредитного Договору №1591196 від 03.05.2024 року не закінчився.
В межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25 грудня 2024 року по 28 квітня 2025 року (125 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 1,5% у день у сумі 5625,00 грн. (3000,00 грн. х 1,5% = 45,00 грн. х 125 календарних днів = 5625,00 грн.) (а.с.20-21).
Таким чином проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.4. Договору про надання споживчого кредиту № 1591196 від 03 травня 2024 року, а тому позивач пред`явив до стягнення заборгованість відповідача з нарахованих процентів за користування грошовими коштами, що складає 16200,00 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 10575,00 грн. + проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у сумі 5625,00 грн.).
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Із дослідженого судом договору №1591196 від 03 травня 2024 року встановлено, що його укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що договір № 1591196 від 03 травня 2024 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний ОСОБА_3 за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить персональні дані клієнта, зокрема, зазначення номеру банківського рахунку/картки, паспортних даних відповідача, адреси проживання/реєстрації та контактної інформації.
Судом установлено, що укладений між сторонами договір №1591196 від 03 травня 2024 року відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
З листа АТ «Універсал Банк», наданого на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була емітована банківська картка НОМЕР_3 та 03.05.2024 року о 14:38:08 дійсно відбулося зарахування коштів у сумі 3000.00 UAH за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 42350798).
Отже, на виконання умов укладеного з відповідачем кредитного договору від 03 травня 2024 року №1591196 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у день підписання Договору 03 травня 2024 року надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн.
Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 28.04.2025 року становить 20700,00 грн. що складається із 3 000,00 грн - заборгованість з тіла кредиту; 10575,00 - нараховані проценти первісним кредитором, 5625,00 грн нараховані проценти позивачем, штрафні санкції- 1500,00 грн.
Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, висловлена позиція, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитороа не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу, який прийняв права вимоги до боржника, в тому числі і відповідача за договором факторингу не повернуті, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
В свою чергу, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо наявної заборгованості за кредитом.
Тому, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), що складає 3000,00 грн є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у загальному розмірі 16200,00 грн, з цього приводу суд зазначає про наступне.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих процентів за його користування.
Відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).
З умов кредитного договору встановлено, що сума кредиту складає 3000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, фіксована стандартна процентна ставка - 1,50 % за день користування.
Проте, суд не може в повному обсязі погодитися з наданими позивачем розрахунками заборгованості за відсотками за Договором № 1591196 про надання споживчого кредиту від 03.05.2024 року в частині нарахування відсотків за користування кредитом, з огляду на наступне.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.
При цьому, Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, у період: - з 24.12.2023 по 22.04.2024 денна ставка має бути не більше 2,5%; - з 23.04.2024 по 20.08.2024 денна ставка має бути не більше 1,5%, - з 21.08.2024 денна ставка має бути не більше 1%.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що кредитним договір про надання споживчого кредиту №1591196 було укладено 03 травня 2024 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до даного договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено максимальний розмір відсотків за користування кредитними коштами: з 03.05.2024 року (день укладення Договору) по 20.08.2024 - 1,5% на день та у подальшому з 21.08.2024 року по 28.04.2025 року (останній день кредитування) - 1% на день.
Отже, суд приходить до висновку, що умови укладеного кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, суперечать чинному законодавству, тому згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.
Таким чином, суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 591196 від 03.05.2024 року, зважаючи на встановлені ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальні денні процентні ставки.
Відповідно до вимог наведених вище приписів законодавства, відсотки за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином:
- за період з 03.05.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,5 %, що становить 4950,00 грн відповідно розрахунку (3000х1,5/100х110 дн); 
- за період з 21.08.2024 по 28.04.2025 за ставкою 1 %, що становить 7530,00 грн відповідно розрахунку (3000х1/100 х 251дн).
Всього: 12480,00 грн.
У цій справі встановлено, що умови кредитного договору відповідачем не виконані, адже відповідач отримав кредит у сумі 3000,00 грн та не повернув його, не сплативши на погашення кредиту жодного платежу, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 15480,00 грн (3000,00 +12480,00).
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором, враховуючи здійснений судом у відповідності до вимог ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» розрахунок відсотків за кредитним договором, приходжу до висновку, що до задоволення підлягають вимоги позивача у частині стягнення тіла кредиту у сумі 3000,00 грн, а також відсотки за користування кредитом у сумі, розрахованій судом 12480,00 грн.
Позивачем також пред`явлено до стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 1500,00 грн. 
Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд зазначає наступне.
Пунктом 6.4. Договору про надання споживчого кредиту сторони погодили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 150,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 30,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Згідно з розрахунками первісного кредитора сума штрафу, нарахованого у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору становить 1500,00 грн.
Між тим, відповідно до ч. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За таких обставин вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 1500,00 грн задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до платіжної інструкції №219 від 06.02.2026 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1990,94 грн., виходячи з того, що судом присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальній сумі 15480,00 грн, що становить 74,78% від пред`явленої позивачем суми до стягнення у розмірі 20700,00 грн (2662,40х74,78/100).
Крім того, вирішуючи питання витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги № 01/12/2024 від 10 грудня 2024 року, укладений з адвокатом Столітнім М.М. (а.с.96-95), Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Столітнього М.М. (а.с.74), Заявку №14692 від 12 січня 2026 року на виконання доручення до Договору №01/12/2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.65-66), Акт №14692 від 09 лютого 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якого загальна сума витрат складає 10000,00 грн (а.с.22), Рахунок на оплату №14692-09/02-2026 від 09 лютого 2026 року, Ордер від 09.02.2026 року (а.с.91).
Згідно з п.1.1. Договору про надання правової допомоги Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
За змістом п.4.1. Договору про надання правової допомоги отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (далі - Рекомендації). Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Послуги професійної правничої допомоги надаються Адвокатом Клієнту на підставі укладеної Заявки на виконання доручення, яка є невід`ємною частиною Договору. Після виконання Заявки Адвокат складає Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписує та надає Клієнту для узгодження та підпису (п. 4.3.,4.4,.4.6. Договору про надання правової допомоги).
Згідно з п.4.8 Договору про надання правової допомоги Клієнт здійснює оплату гонорару Адвоката згідно узгодженого та підписаного Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили.
Таким чином, суд під час вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оцінивши обґрунтованість пред`явлених вимог, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення цієї вимоги з огляду на наступне.
Згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22). Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Враховуючи відсутність клопотання відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, тому заявлена сума на відшкодування правничої допомоги підлягає до стягнення пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 74,78% від пред`явленої позивачем суми стягнення, тобто у розмірі 7478,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,133,141,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1591196 від 03 травня 2024 року у загальній сумі 15480 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., з яких сума кредиту - 3000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 12480,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений судовий збір 1991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) грн 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правову допомогу у розмірі 7478 (сім тисяч чотириста сімдесят вісім) грн 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822 (адреса: Україна, 03045, місто Київ, вул.Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2, ел. пошта fintrust@ukr.net тел. НОМЕР_5).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_4 ).

Суддя О.А.Дем`янова