Справа № 212/2049/26
2/212/3110/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року місто Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що ДП «Криворізька теплоцентраль» 16 березня 2017 року було перетворено у ПАТ «Криворізька теплоцентраль», а потім було перейменовано на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», яке здійснює постачання теплової енергії населенню, яке відповідно до Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови Кабінету Міністрів України № 630 от 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зобов`язано щомісячно здійснювати плату за послуги з теплопостачання. Позивачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких відповідач не відмовлявся та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Натомість, через несплату за користування тепловою енергією по АДРЕСА_1 утворилась заборгованість на суму 11928,43 грн., яку відповідач зобов`язався сплатити на підставі укладеного договору про реструктуризацію боргу № 2938 від 09.07.2021 року. Однак відповідач не сплачував вчасно за умовами такого договору, внаслідок чого заборгував 6757 грн. Також відповідно до ст. 625 ЦК через несвоєчасне виконання зобов`язання відповідач має сплатити на користь позивача також 3% річних в сумі 426,82 грн., інфляційні втрати в сумі 1458,99 грн. та пеню в сумі 446,12 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг у загальному розмірі 9088,93 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 3328 грн.
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.
Представник позивача, Ющенко В. В., не висловила заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач, Мішуровська О. П., будучи повідомленою про наявність даного позову АТ «Криворізька теплоцентраль», також не висловила заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скориставшись правом на подання відзиву на позов.
При цьому 20 квітня 2026 року від представника позивача, Ющенко В. В., до суду надійшла заява про зменшення заявлених раніше позовних вимог, вказуючи, що 15 квітня 2026 року із ОСОБА_1 було укладено договір реструктуризації боргу, в рамках якого вона сплатила борг позивачу за договором № 2938 від 09.07.2021 року на суму 6757 грн. та судовий збір в сумі 3328 грн. Натомість, борг з 3% річних в сумі 426,82 грн., інфляції в сумі 1458,99 грн. та пені в сумі 446,12 грн. не було погашено відповідачем, тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 загалом 2331,93 грн.
Таким чином суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль», виходячи з наступного вмотивування.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором.
На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) та ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання.
На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас.
За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно.
Судом було встановлено, що 09.07.2021 року між ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір № 2938 про реструктуризацію боргу в сумі 11928,43 грн. строком до 09.07.2023 року.
Однак відповідач не сплачував вчасно за умовами такого договору, внаслідок чого заборгував позивачу 6757 грн., що підтверджується розрахунком боргу станом на 1 січня 2026 року.
Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц.
Так на підставі розрахунків представника позивача 3% річних, інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК та пені за період прострочення погашення заборгованості споживачів з 01.05.2021 року по 01.12.2025 року вбачається, що останні заборгували за спірний період позивачу з 3% річних в розмірі 426,82 грн., з інфляційних втрат в сумі 1458,99 грн. та з пені в сумі 446,12 грн.
Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що відповідач повинна відповідати за пред`явленими до неї позовними вимогами на умовах укладеного договору № 2938 від 09.07.2021 року.
Натомість, відповідно до службової записки № 1667/31 від 15.04.2026 року, заяви про укладення договору реструктуризації боргу та саме такого договору від 15.04.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила повністю суму боргу позивачу за договором № 2938 від 09.07.2021 року в сумі 6757 грн. та судовий збір в сумі 3328 грн.
Однак за відсутності проведення оплати ОСОБА_1 боргу позивачу з 3% річних, з інфляційних втрат та пені, то в цій частині вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» до відповідача підлягають задоволенню.
Отже, суд дійшов переконання, що заявлені та підтвердженні в судовому засіданні уточнені позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача боргу з 3% річних в сумі 426,82 грн., інфляційних втрат в сумі 1458,99 грн. та пені в сумі 446,12 грн., а загалом – 2331,93 грн.
При цьому суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.
Законом України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Крім того на підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 1 грудня 2021 року по справі № 373/651/20.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, –

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість з 3% річних в сумі 426,82 грн., з інфляційних втрат в сумі 1458,99 грн. та з пені в сумі 446,12 грн., а загалом – 2331,93 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 21 квітня 2026 року.

Позивач: Акціонерне товариства «Криворізька теплоцентраль», ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Суддя: Д. О. Козлов