Справа № 307/648/26
Провадження № 2-а/307/10/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2026 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді – Чопик В.В., при секретарі – Рішко О.Т., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Фекете Й.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.02.2026 року № 174 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 34 000 грн.
Вважає, що постанова від 05 лютого 2026 року № 174 прийнята всупереч нормам КУпАП та чинного законодавства Україні, є необґрунтованою, та винесена без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, а також з порушенням процесуальних прав людини і громадянина, що є підставною визнання її протиправною та скасування. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в постанові зазначено, що обіймаючи посаду начальника дільниці оповіщення Солотвинської територіальної громади та маючи на виконанні розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12/2/732 від 23.01.2026 р. щодо необхідності здійснення оповіщення військовозобов`язаних осіб, які проживають у межах Солотвинської територіальної громади, з метою явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 год. 00 хв. 30 січня 2026 року для уточнення облікових даних та призову на військову службу, зазначене розпорядження належним чином не виконав. Зокрема, не здійснив оповіщення військовозобов`язаних осіб способами, передбаченими абзацом третім пункту 32 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим порушив вимоги абзацу одинадцятої частини першої статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив зазначене правопорушення в період дії особливого періоду, запровадженого Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року.
Просить суд взяти до уваги, що згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності в його відсутності та згоди на оплату половини штрафу, він не надавав та жодних документів про те, що не буде оскаржувати постанову до суду також не підписував.
05.02.2026 року він перебував на лікарняному, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю внаслідок захворювання та фізично не міг бути присутнім під час складання постанови № 174 від 05.02.2026, що підтверджується відповідно листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області» номер ЛН 20883802-2038452829-1. 
Хоче довести до відому, що розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.01.2026 № 12/2/732 до Солотвинської селищної ради надійшло тільки 27.01.2026 року про що є відповідна відмітка загального відділу про отримання. Строк інформування про виконання розпорядженні був встановлений до 28.01.2026 р., тобто на виконання розпорядження залишилося один день. 
Органом місцевого самоврядування вжито всіх заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в селищній раді, про їх виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на пункт попереднього збору військовозобов`язаних за адресою: АДРЕСА_1 . 
У відповідності до вищевказаного розпорядження підлягало оповіщенню згідно списку 786 військовозобов`язаних віком від 18 до 60 років, які проживають та перебувають на території громади. 
На виконання зазначеного розпорядження групою оповіщення протягом двох днів опрацьовано всі особи перераховані у списку та встановлено відсутність за місцем проживання - 344 осіб, 433 особи перебувають за кордоном згідно усних пояснень родичів, сусідів, оповіщено з врученням відповідних повісток - 10 осіб та виявлено що 1 військовозобов`язаний помер. 
Відносно всіх військовозобов`язаних, які відсутні за місцем проживання та перебувають за кордоном працівниками групи оповіщення складено акти про причини неможливості проведення оповіщення. Також у зв`язку з відсутністю за місцем проживання 344 військовозобов`язаних, відомості щодо останніх надані до групи розшуку дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради для вжиття заходів щодо встановлення їх місця перебування.
Доповідною запискою начальника групи розшуку дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради від 09.02.2026 повідомлено про те, що встановити місцезнаходження вказаних осіб та адреси їх перебування не представилось можливим. Про результати виконання розпорядження від 23.01.22026 № 12/2/732 Солотвинська селищна рада повідомила ІНФОРМАЦІЯ_2 листами від 28.01.2026 та 29.01.2026 за вих. № 05-25/259.
Згідно абзацу 3 пункту 32 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» виконавчі органи сільських, селищних міських рад здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток або під їх особистий підпис у картках первинного обліку та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
П. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних міських рад здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному ч.ч. 3, 5 ст. 22 цього Закону.
Ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що громадяни зобов`язані під час мобілізації з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Ч. 5 ст. 22 цього Закону прописано, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Отже, аналізуючи зазначені вимоги чинного законодавства вважає, що дільницею оповіщення Солотвинської селищної ради вжито всіх можливих заходів щодо виконання розпорядження від 23.01.22026 № 12/2/73 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на пункт попереднього збору 786 військовозобов`язаних. 
Протокол про вчинення адміністративного правопорушення взагалі не складався, чим порушено вимоги ст. 254 КУПАП. 
При складанні оскаржуваної постанови не були роз?яснені права, які передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, не зазначені і не враховані вимоги ст. 23, 33-35 КУпАП та не встановлений майновий стан особи, що притягується до адміністративної відповідальності, характеризуючи дані, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснюються її права і обов?язки, передбачені статтею 268 КУПАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Таким чином, не дотримання вимог статті 268 КУпАП та позбавили його конституційного права на захист.
Стаття 277-2 передбачає повідомлення про розгляд справи. Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Статтею 278 КУпАП передбачена процедура розгляду справиадміністративне правопорушення, така як підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно з якою орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи проадміністративне правопорушення;3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їїрозгляду;4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 279 КУпАП визначає, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов?язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.В порушення наведених вище приписів Кодексу при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою собою ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено ст. 268, 277-2, п. 2, 3, 4, 5 ст. 278 КУпАП, так як жодної з перелічених процесуальних дій - не здійснено.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім?я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім?я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Однак, в протоколі не вірно вказано відомості, щодо місця проживання чи перебування, а саме не зазначено повну адресу, тобто вулицю та будинок перебування особи.
Разом з тим, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, не погоджуюсь із зазначеним рішенням тимчасово виконуючого обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , вважає себе не винуватим, а постанову № 174 від 05 лютого 2026 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням прав людини і громадянина гарантованих державою.
Тому, просить суд скасувати постанову № 174 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 05.02.2026 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. 00 коп., а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені у відповідності до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя (ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). 
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оборону України», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують, зокрема, організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом; проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.
Відповідно до абз. 11 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України.
За приписами ч. 1, 2 ст. 26 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників. Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов?язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. 
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи зокрема органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України (частина сьома статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною третьою цієї статті КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Санкція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає можливість накладення стягнення на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до трьох тисяч п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як, зокрема, забезпечення організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та альтернативну(невійськову) службу, направлення для проходження базової військової служби, підготовки молоді до військової служби; сприяння в організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також населення розпорядження керівника місцевої державної адміністрації (військової, військово-цивільної) або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик військовозобов`язаних резервістів територіальних комплектування та соціальної підтримки; забезпечення на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; Сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, що передбачено п. 1, 2, 7 ч. 4 ст. 42 3У «Про місцеве самоврядування в Україні».
Пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», зазначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування: видають акти про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у яких зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні резервістів військовозобов`язаних за адресою місця проживання або адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис; повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства; забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від дільниць оповіщення до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин; 
Під час здійснення заходів оповіщення представника (представників) виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад супроводжує поліцейський відповідно до розпорядження голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації(військової адміністрації). Повістки резервістам та військовозобов`язаним вручає уповноважена на це особа із складу групи оповіщення. У разі коли до складу групи оповіщення входить представник районного (міського) територіального центру комплектування соціальної підтримки, повістку резервісту або військовозобов`язаному вручає представник такого центру.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.
Відповідно до положень п. 34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів призовників, військовозобов?язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів і забезпечення їх своєчасного прибуття. 
Згідно з п. 47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов?язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;- вручити призовникам, військовозобов?язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю); письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень)відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов?язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.
У відповідності до пункту 32 вказаного Порядку у разі отримання розпорядження територіальних комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов?язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення особливий період, призову військовуслужбу бона збори військовозобов?язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міськихрад:- відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов?язаних та резервістів;- здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов?язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу на збори військовозобов?язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття;
у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам Комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов?язаними та резервістами вимог законодавства; забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов?язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Таким чином, вказаними правовими нормами визначений обов?язок органів місцевого самоврядування у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов?язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов?язаних та резервістів до відповідного районного (міського)
територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Згідно з рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 22 травня 2025 року № 87 про створення дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради - ОСОБА_1 обіймає посаду начальника дільниці оповіщення.
Згідно з наданими позивачем посадовими обов`язками посадових осіб управління дільниць оповіщення, начальник дільниці оповіщення несе відповідальність за своєчасне оповіщення військовозобов`язаних, несе а також зобов`язаний організовувати та здійснювати належний контроль заходом його проведення. 
23.01.2026 року начальником 
ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано розпорядження № 12/2/732, відповідно до якого уповноваженим особам Солотвинської територіальної громади доручалося здійснити оповіщення військовозобов?язаних по інформувати відповідача про результати проведеної роботи до 28.01.2026 року. До розпорядження було долучені повістки підписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно списку доданого до розпорядження.
02.02.2026 року, на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №
12/2/732 від 23.02.2026 року позивач надав інформацію про результати оповіщення, де як результат оповіщення зазначено: 245 осіб - відсутні за місцем проживання;
307 осіб - перебувають за кордоном згідно пояснень родичів, сусідів;
4особи-оповіщено; 1 особа-померла. 
Оскільки на момент виконання розпорядження № 12/2/732 від 23.01.2026 року ОСОБА_1 обіймав посаду начальника дільниці оповіщення та одночасно виконував обов`язки селищного голови, обов`язок щодо належної організації та реалізації зазначеного розпорядження покладався саме на нього.
02.02.2026 року позивача було викликано для участі в розгляді справи про
адміністративне правопорушення, призначеному на 05.02.2026 року о 12 год. 40 хв.
Однак у визначений день та час позивач на розгляд справи не з`явився,
жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду не подавав та не повідомив
відповідача про причини своєї неявки. 
Відповідно до ч.6 ст. 258 КУпА протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов?язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з?явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки
України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки,
Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Згідно з ч. 8 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Маючи у своєму розпорядженні підтвердні документи щодо отримання
позивачем повідомлення про виклик та, у зв`язку з відсутністю будь-яких повідомлень про причини неявки чи клопотань про відкладення розгляду справи,
Відповідач, керуючись частиною восьмою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 05 лютого 2026 року виніс постанову у справі про адміністративне
правопорушення № 174, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. 
Оскаржувана постанова була направлена позивачу засобами Укрпошти рекомендованим листом з описом вкладення та згідно тренінгу Укрпошти станом на момент написання відзиву лист прибув у відділення та не вручений.
Що стосується тверджень позивача про недотримання відповідачем вимог
ст. 268 та 278 КУпАП, слід зазначити що: по-перше, у повідомленні про виклик, яке було вручено позивачу, відповідачем разом із вимогою про явку на розгляд справи було надано письмове роз`яснення прав особи, передбачених статтею 268 КУпАП.
По-друге, у разі явки позивача на розгляд справи працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 при складанні відповідного протоколу ознайомили б його під підпис із правами, закріпленими статтею 268 КУпАП.
Наявні в матеріалах справи докази на думку відповідача підтверджують
вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відтак, відповідач вважає накладення адміністративного стягнення правомірним і не вбачає підстав для скасування постанови.
Звертає увагу, що належне оповіщення передбачає особисте
вручення повістки під підпис та/або її направлення рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення і повідомленням про вручення щодо виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Натомість воно не може зводитися до формальних відміток на кшталт «ворота
зачинені» чи «особа відсутня під час оповіщення», які самі по собі не підтверджують факту належного повідомлення. 
Тому просять в задоволенні позову відмовити.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. При цьому звертає увагу суду нате, що законодавством не передбачено складання актів про відсутність військовозобов`язаних за місцем проживання. 
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Судом встановлено, що згідно постанови №174 від 05 лютого 20226 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, обіймаючи посаду начальника дільниці оповіщення Солотвинської територіальної громади та маючи на виконанні розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 «12/2/732 від 23 січня 2026 року щодо необхідності здійснення оповіщення військовозобов`язаних осіб, які проживають у межах Солотвинської територіальної громади, з метою їх явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 год. 30 січня 2026 року для уточнення облікових даних та призиву на військову служб, зазначене розпорядження належним чином не виконав. Зокрема, не здійснив оповіщення військовозобов`язаних осіб способами, передбаченими абзацом третім пункту 32 постанови КМУ «1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим порушив вимоги абзацу одинадцятого частини першої ст..18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив зазначене правопорушення в період дії особливого періоду, запровадженого Указом Презедента України «3032014 від 07.03.2014 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень. Дата вчинення адміністративного правопорушення 05 лютого 2026, дата виявлення 05 лютого 2026 року.
Згідно розпорядження т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12/2/732 від 23.01.2026 р., необхідно здійснення оповіщення військовозобов`язаних осіб, які проживають у межах Солотвинської територіальної громади, з метою явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 год. 00 хв. 30 січня 2026 року для уточнення облікових даних та призову на військову службу. Оповіщення провести згідно списку; про результати виконання розпорядження проінформувати до 28.01.2026 року.
Рішенням виконавчого комітету Солотвинської селищної ради №87 від 22 травня 20025 року створено на базі Солотвинської селищної ради дільницю оповіщення.
Відповідно до поіменного списку особового складу дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради позивач ОСОБА_1 є начальником дільниці оповіщення. 
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оборону України" визначено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту також готовності населення і території держави до оборони.
З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та діє на час розгляду даної справи.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оборону України", виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують: підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час; приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; призов громадян на строкову військову службу; направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори; організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом; бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; здійснення контролю за використанням і охороною наданих у встановленому порядку для потреб оборони земельних, водних та інших природних ресурсів згідно із законодавством; вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах; проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.
Також, абзацом 11 ст. 18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що виконавчі органи сільських, селищних рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.
За приписами ч. 1, 2 ст. 26 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників. Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов?язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. 
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (надалі Порядок). 
Пунктом 32 Порядку передбачено, що у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:
відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття;
у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства;
забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Відповідно до положень п.34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки і забезпечення їх своєчасного прибуття.
Згідно з п. 47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:
видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;
вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);
письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;
забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.
Отже, вказаними нормами передбачений обов`язок органів місцевого самоврядування у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також видавати акти про проведення оповіщення військовозобов`язаних, у місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження.
Як встановлено судом розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.01.2026 № 12/2/732 працівник Солотвинської селищної ради отримав 26.01.2026 року, а до Солотвинської селищної ради воно надійшло тільки 27.01.2026 року про що є відповідна відмітка загального відділу про отримання. 
Строк інформування про виконання розпорядженні був встановлений до 28.01.2026 р. 
У відповідності до вищевказаного розпорядження підлягало оповіщенню згідно списку 786 військовозобов`язаних віком від 18 до 60 років, які проживають та перебувають на території громади. 
На виконання зазначеного розпорядження групою оповіщення протягом двох днів опрацьовано осіб перерахованих у списку та встановлено відсутність за місцем проживання - 344 осіб, 433 особи перебувають за кордоном згідно усних пояснень родичів, сусідів, оповіщено з врученням відповідних повісток - 10 осіб та виявлено, що 1 військовозобов`язаний помер. 
Відносно всіх військовозобов`язаних, які відсутні за місцем проживання та перебувають за кордоном працівниками групи оповіщення складено акти про причини неможливості проведення оповіщення ( відсутній за місцем проживання). 
Також у зв`язку з відсутністю за місцем проживання 344 військовозобов?язаних, відомості щодо останніх надані до групи розшуку дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради для вжиття заходів щодо встановлення їх місця перебування.
Доповідною запискою начальника групи розшуку дільниці оповіщення Солотвинської селищної ради від 09.02.2026 повідомлено про те, що встановити місцезнаходження вказаних осіб та адреси їх перебування не представилось можливим. 
Про результати виконання розпорядження від 23.01.22026 № 12/2/732 Солотвинська селищна рада повідомила ІНФОРМАЦІЯ_2 листами від 28.01.2026 та 29.01.2026 за вих. № 05-25/259.
Так, 28.01.2026 повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_2 про часткове виконання розпорядження, а саме із 786 осіб опрацьовано 231 особу. 
29.01.2026 року повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_2 про повне виконання розпорядження.
Фактично отримано зазначені повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 : перше від 28.01.2026 року – 30.01.2026 року , друге від 29.01.2026 року - 02.03.2026 року. 
Факт отримання ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про виконання розпорядження 02.02.2026 року зумовлений строками поштового або іншого пересилання та не залежав від волі позивача.
А отже, юридично значимою датою виконання обов`язку є дата відправлення, а не дата отримання адресатом. 
При цьому, судом встановлено, що в діях позивача відсутній умисел, оскільки виконання розпорядження було розпочато негайно, частину доручення було виконано у встановлений строк, ІНФОРМАЦІЯ_2 було належним чином повідомлено про стан виконання, повне виконання забезпечено у максимально короткий час (29.01.2026року), обсяг завдання ( 786 осіб у трьохденний строк) є значним та об`єктивно потребував більшого часу. 
Таким чином, суд вважає, що позивачем вжито всіх заходів щодо належного виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.01.2026 № 12/2/732.
Також, безпідставним є твердження представника відповідач про те, що складання актів про відсутність військовозобов`язаних за місцем проживання не передбачено законом, а відтак позивачем належним чином не виконано розпорядження від 23.01.22026 № 12/2/732.
Так, законодавством прямо не передбачено окремої уніфікованої форми «акта про відсутність військовозобов`язаного за місцем проживання», однак сама практика складення таких актів органами місцевого самоврядування на виконання розпоряджень ТЦК та СП є поширеною і загалом узгоджується з нормами права - за умови дотримання встановлених вимог. 
Акт про відсутність особи за місцем проживання вважається правомірним, якщо: складений уповноваженими особами; містить дату, місце, підставу складання (розпорядження ТЦК та СП); зазначає осіб, які здійснювали перевірку; описує встановлені фактичні обставини ( відсутність особи, пояснення судів тощо);
Такий акт є службовим документом фіксації фактичних обставин, а не доказом ухилення. Він лише підтверджує, що особи не було виявлено за адресою на момент перевірки.
Орган місцевого самоврядування не має повноважень встановлювати факт ухилення, це компетенція ТЦК та правоохоронних органів . 
Сам по собі акт не створю автоматичної відповідальності для військовозобов`язаного.
Якщо вказаний акт складено з порушенням, то такий є неналежним доказом. 
На даний на дослідження суду акт про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних складений відділення оповіщення та явки пункту збору Солотвинської сільської ради, в якому зазначено, що військовозобов`язаний відсутній за місцем проживання, відповідає вище зазначеним вимогам, а відтак є правомірним.
Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, підчас розгляду даної адміністративної справи представником відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності та відсутності доказів скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а тому постанова № 3853 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 18 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. 00 коп. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 132, 139, 159, 171, 205, 242, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву – задовольнити.
Постанову № 174 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 05.02.2026 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Година Ігорем Михайловичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. 00 коп. – скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено 02.03.2026. 

Суддя: В.В. Чопик