Справа №295/10510/25
Категорія 38
2/295/885/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
31.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі 
Головуючої судді Воробйової Т.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2023978691_CARD від 21.05.2019 у розмірі 31929,03 грн, що складається з: 18720,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 13209,03 грн заборгованість по відсотках.
В обґрунтування вимог вказано, що 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору, позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2023978691_CARD від 21.05.2019, укладеною між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .Так, 21.05.2019 між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2023978691. Відповідно до п.1.1. кредитного договору відповідач отримав кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки. Пунктом 2 договору визначено умови укладання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2023978691_CARD від 21.05.2019, що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є тарифи банку, паспорт споживчого кредиту. На підставі заяви-анкети банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб.АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2023978691_CARD від 21.05.2019 виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж відповідачем було внесено 14.01.2022. У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 31929,03 грн (18720,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 13209,03 грн заборгованість по відсотках). 09.06.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була отримана відповідачем, а повернулася за закінченням встановленого терміну зберігання.
Ухвалою суду від 04.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно з ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Положеннями частин 1, 2 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що 21.05.2019 між АТ «ОТП-банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2023978691, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 13398,80 грн на споживчі цілі, дата повернення кредиту – 21.05.2021, з фіксованою ставкою 0,01% річних (а.с. 23).
21.05.2019 ОСОБА_1 підписала також паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку (0,01% річних, що діє протягом пільгового періоду до 55 днів, 5% процента ставка, що діє після закінчення пільгового періоду, реальна річна процента ставка 50,10 % річних), порядок погашення кредиту та інші умови (а.с. 21).
У користування ОСОБА_1 видано кредитну картку № НОМЕР_1 (а.с. 26).
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку (а.с. 51-65). 
Таким чином, судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитом, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з рахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 31929,03 грн, що складається з: 18720,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 13209,03 грн заборгованість по відсотках (а.с. 27-50, 51-65).
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
З матеріалів справи, зокрема виписки по рахунку, вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти, порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тобто допустив неналежне виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265, відповідно до умов якого, АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Брайт інвестмент» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 16-20).
Згідно з витягом з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, до ТОВ «Брайт інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2023978691 від 21.05.2019 на суму 31929,03 грн (а.с. 21).
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З урахуванням викладеного, на підставі ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ «Брайт інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2023978691 від 21.05.2019 на суму 31929,03 грн.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустила неналежне виконання умов договору, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог в загальному розмірі 31929,03 грн. 
Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з правилами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, копію додатку №1 до договорупро надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, акт про надання правової допомоги №24/09-25/01 від 24.09.2025, з яких вбачається, що на оплату послуг адвоката позивач поніс витрати у сумі 8500,00 грн.
Також судом приймається до уваги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021у справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги в сумі 8500,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позов задоволений повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» заборгованість за кредитним договором №2023978691 від 21.05.2019 у розмірі 31929,03 грн, що складається з: 18720,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 13209,03 грн заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 8500,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» (м. Дніпро, вул.Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Т.А. Воробйова