П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/22831/24 
Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач: Капустинський М.М. 
13 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено, зокрема:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 20.05.2024 пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум.
23.01.2026 представником ОСОБА_1 подано заяву в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.
В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що 16 січня 2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області по відкритому на ім`я ОСОБА_1 особовому рахунку здійснено перерахунок пенсії. Відповідно до протоколу/розпорядження рішенням №918150807878 розмір пенсії з 01 січня 2026 року визначено в сумі 6248,51 грн., тобто без урахування перерахованої на виконання судового рішення спірної пенсії у розмірі, що був до прийняття судом рішення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №240/22831/24 відмовлено.
Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нове рішення про встановлення судового контролю у даній справі.
11.03.2026 року ОСОБА_1 на підтвердження обґрунтованості поданої апеляційної скарги подана заява про приєднання до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 24 липня 2025 року у справі №380/7706/22, висновки якої просила врахувати при прийнятті рішення.
12.03.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив. У поданому відзиві представник відповідача просив відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 у даній справі залишити без змін.
13.03.2026 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. У поданій відповіді представник позивачки зазначає, що відмовляючи у задоволені заяви судом не враховано імперативність положень абз.2 ч.1 ст.382 КАС України, які у справах в тому числі пов`язаних із пенсійними виплатами до яких віднесено і дану справи, безальтернативно зобов`язують застосовувати до суб`єкта владних повноважень не на користь якого постановлено судове рішення механізм судового контролю, передбачений ст.382 КАС України, при цьому не залежно від будь-яких істотних умов пов`язаних з його виконанням чи не виконанням у майбутньому. Відмовляючи у задоволені заяви судом передчасно надано правову оцінку діям та рішення суб`єкта владних повноважень не на користь якого постановлено судом рішення щодо причин його невиконання, оскільки така оцінка має надаватись не на стадії розгляду заяви встановлення судового контролю, а за наслідками розгляду оформленого та поданого у встановленому законодавством порядку звіту.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно долученого, до поданої у справі позовної заяви, протоколу розрахунку пенсії від 22.08.2024 року позивачці, як особі з інвалідністю ІІІ групи захворювання якої пов`язане з аварією на ЧАЕС, згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена пенсія по інвалідності, у розмірі 5450,84 грн., тобто меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком, що змусило звернутись до суду із захистом порушеного соціального права. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 20.05.2024 пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96 ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум. 
Вказане судове рішення набрало законної сили 01 квітня 2025 року. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язано подати звіт про виконання рішення у цій справі. 
26 листопада 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду надійшов звіт щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 року у справі №240/22831/24 оформлений листом від 13.10.2025 року.
Відповідно до поданого звіту, управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.05.2024 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум. 
Вказане в тому числі підтверджується долученим до поданого звіту розрахунком пенсії від 08.04.2025 року. Фактичну виплату перерахованої пенсії, з урахуванням судового рішення розпочато з травня 2025 року. 
Крім того, в ході проведеного перерахунку за період з 20.05.2024 по 30.04.2025 роки визначено суму боргу за судовим рішенням, яка склала у розмірі 97986,67 грн. 08.10.2025 року у зв`язку з невиконанням Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень понад два місці зобов`язання щодо виплати визначеної за рішенням суду суми пенсії, до суду, Позивачем подано заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у задоволенні заяви - відмовлено, мотивуючи тим, що зміна способу фактично змінює судове рішення у справі по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в тому числі із вказаним у ньому висновком, на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року позивачем подано апеляційну скаргу.
Спростовуючи вказаний судом висновок, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено.
Змінено спосіб та порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 року у справі №240/22831/24, із: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 20.05.2024 пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96 ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум." на: "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 нараховані за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №240/22831/24 за період з 20.05.2024 по 30.04.2025 року пенсійні виплати в сумі 97986,67 грн.". 
Відповідно до розрахунку пенсії від 16 січня 2026 року по відкритому на ім`я ОСОБА_1 особовому рахунку здійснено перерахунок пенсії в ході якого з 01 січня 2026 року загальний розмір її пенсії визначено у сумі 6248,51 грн. тобто приведено до розміру, що був визначений до постановлення судового рішення у даній справі.
У зв`язку з відмовою Відповідача від виконання судового рішення, 21 січня 2026 року до суду подано заяву про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у місячний строк подати оформлений, згідно вимог ст.382-2 КАС України звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, а саме в частині виконання зобов`язання по нарахуванню та виплаті спірної пенсії з 01 січня 2026 року. 
Мотивуючи подану заяву не обґрунтованою, а свої дії законними Відповідачем подано заперечення в якому у її задоволені просили відмовити.
У відповідь, позивачем до суду подано заяву щодо обґрунтованості поданої заяви.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року поданий Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №240/22831/24 прийнято. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 129-1 Конституції України 55 не визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційним Судом України зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина та наголошено, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини). Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Застосування судом механізму контролю за виконанням власного рішення може здійснюватись, як у момент його постановлення так і після набрання ним законної сили, причому не залежно від того видався у справі на забезпечення виконання судового рішення відповідний виконавчий документ чи не видався, наслідків його примусового виконання та обсягу вжитих заходів забезпечення його примусового виконання. Вказане відповідає правовій позиції викладеній у рішеннях Верховного Суду від 05.07.2018 та від 19.11.2022 у справі № 206/3911/17(2-а/206/113/17). 
Подання звіту щодо виконання рішення суду в межах ст.382 КАС України не залежить від отримання особою виконавчого документу та звернення до виконавчого органу, а отже і наслідків його примусового виконання оскільки рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання. 
За загальним правилом процесуальний законом зобов`язує заявника надати лише наявні в нього докази, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві покладено на суб`єкта владних повноважень Питання про достатність, належність та допустимість таких доказів вирішується судом вже на стадії розгляду звіту. 
Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України суд наділений повноваженнями збирати докази з власної ініціативи, має можливість під час розгляду заяви за необхідності звернутись до відповідача чи інших осіб, які володіють необхідною для встановлення обставин справи інформацією, щодо витребування оригіналів документів, або належним чином завірених копій останніх.
Так, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 20.05.2024 пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум.
Таким чином, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року спрямоване на забезпечення здійснення Відповідачем, як суб`єктом владним повноважень нарахування та виплати, позивачу, як особі з інвалідністю захворювання пов`язане з аварією на ЧАЕС пенсії, передбаченою ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком.
За наявності початкової та відсутності кінцевої дат, його виконання має тривати з відповідного моменту до зміни встановлених судом у справі фактичних обставин та правового регулювання, якими керувався суд при прийнятті рішення. При його виконанні повинні враховуватись встановлені судом обставини, а також висновки, зазначені у його мотивувальній та резолютивній частинах.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Отже, відповідач, з моменту набрання рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року законної сили у своїй діяльності не повинен допускати вчинення дій, що визнані судом протиправними. При виконанні зазначекного рішення відповідач зобов`язаний не лише здійснити перерахунок пенсії, а й проводити її виплату, при цьому не обмежуючись лише виплатою визначеної за попередній період заборгованості, а й виплатою визначеного в межах суми місячного платежу.
Колегія суддів зауважує, що здійснивши у квітні 2025 року на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року перерахунок пенсії та розпочавши її виплату в межах визначеної суми місячного платежу, за незмінності встановлених судом фактичних обставин та правового регулювання, яким керувався суд при його прийнятті, відповідач не мав достатніх правових підстав у січні 2026 вчиняти дії, пов`язані з перерахунком пенсії до розміру, що за судовим рішенням вважається протиправним.
Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року вважається не зміненим.
Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 року стосується невиконання відповідачем зобов`язання в частині не проведення виплати перерахованої спірної пенсії за період 20.05.2024 по 30.04.2025 роки і до правовідносин, в тому числі з 01.01.2026 року не поширюється. Застосована судом зміна способу виконання судового рішення суті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року не змінює.
Оскільки, за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року дії суб`єкта владних повноважень щодо не проведення нарахування та виплати пенсії у розмірі шести мінімальних пенсії за віком, визнано протиправним то зміна способу та порядку його виконання, не звільняє від утримання від їх вчинення. Оскільки, за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити дії по нарахуванню та виплати пенсії у відповідному розмірі, то зміна способу та порядку його виконання не виключає даного обов`язку.
Застосована апеляційним судом зміна способу виконання судового рішення є додатковим заходом забезпечення виконання набравшого законної сили судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, а не його зміною.
За загальним правилом пенсійні виплати вважаються періодичними платежами, їх виплата уповноваженим суб`єктом проводиться щомісячно.
При виконанні судового рішення, а саме в частині здійснення після набрання ним законної сили виплати перерахованої спірної пенсії в межах суми місячного платежу положення Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №821 від 14 липня 2025 року застосуванню не підлягають, оскільки даним Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) (абз.1 п.1 вказаного Порядку). Після 01.04.2025 року (тобто після набрання рішенням законної сили) відповідач має обов`язок у здійсненні виплати перерахованої за судовим рішенням пенсії у межах місячного платежу і дія вказаного Порядку щодо проведення виплат у повному обсязі не поширюється.
Згідно зі статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України. Фінансування витрат на виплату пенсій провадиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень коштів та соціально-економічного стану конкретних регіонів за рахунок перерозподілу коштів Пенсійного фонду України в межах країни. Забороняється розрив у строках фінансування витрат на виплату пенсій у різних адміністративно-територіальних одиницях.
Пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. 
Згідно з підпунктами 7, 8 пункту 4 Положення №28-2 передбачено, що управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Таким чином, до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в містах (у тому числі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) серед іншого віднесено забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій.
Положеннями статті 129-1 Основного Закону чітко закріплено, що порядок виконання судових рішень визначається законом. Уряд не наділений повноваженнями з визначення порядку виконання судових рішень, зокрема, в яких боржниками є органи ПФУ.
Прийнятий Кабінету Міністрів України за №821 від 14.07.2025 Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, застосуванню при виконанні судового рішення не підлягає, оскільки є нерелевантним положенням закону регулюючого виконання судових рішень та суперечить положенням Конституції України.
Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. 
Оскільки, прийнятий Кабінету Міністрів України за №821 від 14.07.2025 Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, є нерелевантним положенням закону регулюючого виконання судових рішень та суперечить положенням Конституції, відповідно до засад верховенства права він не може бути обґрунтуванням судового рішення.
Після виконання у квітні 2025 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, в частині приведення пенсії до належного розміру та здійсненні її виплати, вчинення у січні 2026 року дій пов`язаних із поверненням пенсії до попереднього розміру, що визнаний судом протиправним є свідченням невизнання судового рішення та відмови від його виконання, що є прямим порушенням законодавства.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що визначаючи з 01.01.2026 розмір спірної пенсії, що суперечить суті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, відповідач діяв у свавільний та не передбачений Конституцією та законами України спосіб. За вказаних обставин діям та рішенням суб`єкта владних повноважень не на користь якого постановлено рішення судом має надатись відповідна правова оцінка, в тому числі у порядку судового контролю. Предметом судового спору є соціальна виплата у виді пенсійних виплат.
19 грудня 2024 року набрали чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-ІХ, якими, в тому числі внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно ст.381-1 КАС України (у редакції Закону №4094-ІХ від 21.11.2024) суд, який розглянув справу як суд першої інстанції здійснює судовий контроль за виконанням судових рішень. Судовий контроль за виконанням судового рішення може здійснюватись у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу. 
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.382 КАС України (у редакції Закону №4094-ІХ від 21.11.2024) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Згідно абз.2 ч.1 ст.382 КАС України (у редакції Закону №4094-ІХ від 21.11.2024) в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. 
Аналіз положень діючого законодавства свідчить, що подання звіту про виконання судового рішення у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за зверненням особи є не диспозитивним правом, а імперативним обов`язком. В даному випадку, суд має лише один варіант поведінки - зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно правової позицію Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в ухвалі суду від 01.12.2021 у справі №200/3958/19-а мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Застосування судом механізму контролю за виконанням власного рішення може здійснюватись, як у момент його постановлення так і після набрання ним законної сили, причому не залежно від того видався у справі на забезпечення виконання судового рішення відповідний виконавчий документ чи не видався, наслідків його примусового виконання та обсягу вжитих заходів забезпечення його примусового виконання. Вказане відповідає правовій позиції викладеній у рішеннях Верховного Суду від 05.07.2018 та від 19.11.2022 у справі №206/3911/17(2-а/206/113/17). 
Подання звіту щодо виконання рішення суду в межах ст.382 КАС України не залежить від отримання особою виконавчого документу та звернення до виконавчого органу, а отже і наслідків його примусового виконання оскільки рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання. 
Формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, зокрема відображеній, в ухвалі від 03 березня 2025 року у справі №160/5259/20.
Вищенаведений правовий підхід Верховного Суду полягає в тому, що метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав.
Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав.
Згідно з абз.2 резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року спір між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, в тому числі був вирішений шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
Відмовляючи у задоволені заяви судом не враховано, що спір між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області був вирішений не лише шляхом постановлення рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 20.05.2024 пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум. 
Отже, відмовляючи у задоволені заяви судом першої інстанції не враховано, що резолютивна частина судового рішення передбачала визнання дій відповідача щодо не нарахування та не виплати пенсії у розмірі шести мінімальних пенсії за віком протиправними та з метою захисту порушеного права зобов`язувала вчинити дії.
Суд також не врахував, що суть набравшого законної сили судового рішення від 30 січня 2025 року передбачає захист від протиправних дій суб`єкта владних повноважень щодо не проведення нарахування та виплати пенсії як особі з інвалідністю захворювання якої пов`язане з аварією на ЧАЕС у розмірі шести мінімальних пенсії за віком.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволені позову судом помилково вказано, що у зв`язку із застосуванням апеляційним судом зміни способу виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №240/22831/24, зокрема, в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховані за судовим рішенням за період з 20.05.2024 по 30.04.2025 пенсійні виплати в сумі 97986,67 грн., у цій справі більше не передбачає обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснювати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, оскільки застосована апеляційним судом зміна способу та порядку виконання судового рішення не є його зміною, а є додатковим заходом забезпечення його виконання.
Застосована апеляційним судом зміна способу та порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року застосовується в частині забезпечення його виконання, а саме за період з 20.05.2024 по 30.04.2025 роки і на правовідносини з 01 січня 2026 року не поширюється.
За відсутності у вказаному рішенні кінцевої дати, його виконання триває до зміни встановлених судом фактичних обставин та правового регулювання яким керувався суд при його прийнятті.
Окрім того, судом першої інстанції помилково вказано, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року обмежується виключно стягненням з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області пенсійних виплат в сумі 97986,67 грн, оскільки його суть полягає у недопущенні вчинення дій та рішень, що визнанні ним протиправними реалізація якої має забезпечуватись, в тому числі судом.
Колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції про те, що формулювання резолютивної частини судового рішення не передбачає того, що суд має контролювати, з якої розрахункової величини відповідачем розраховувалась пенсія позивачу, оскільки вказане суперечить положенням абз.2 резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року. В силу абз.2 його резолютивної частини, з моменту набрання рішенням законної сили суд повинен забезпечити не вчинення Відповідачем дій та рішень, визнаних судовим рішенням протиправними.
Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про вичерпність дії судового рішення у зв`язку зі зміною його резолютивної частини на стягнення конкретно визначеної суми пенсії за конкретний часовий проміжок, оскільки припинивши вчиняти дії, що визнані судом протиправними, а саме здійснивши перерахунок пенсії до належних розмірів за незмінності фактичних обставин та правового регулювання, що слугували для його прийняття, відповідач, дотримуючись принципу його обов`язковості у своїй діяльності не повинен допускати вчинення дій та прийняття рішень, що визнані судом протиправними. Судом помилково вказано про виникнення з 01.01.2026 року нових спірних правовідносин, які не охополюються судовим рішенням у справі №240/22831/24, оскільки за не змінності встановлених у рішенні фактичних обставин та правового регулюванням якими керувався суд при його прийнятті, з 01.01.2026 має місце спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що за незмінності предмету судового спору, встановлених судом обставин та правового регулювання яким керувався суд при прийнятті рішення, повторне звернення тієї самої особи з того самого предмета і підстав та до того самого відповідача, положення процесуального закону не допускається.
Таким чином колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протягом трьох місяців подати оформлений, згідно вимог ст.382-2 КАС України звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, а саме в частині виконання зобов`язання по нарахуванню та виплати спірної пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.