Справа № 953/11327/25
н/п 2/953/635/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2026 року м. Харків 

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Дяченка О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Собченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог 
Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «Харківські теплові мережі») Вірютіна О.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 83 309,58 грн та судових витрат. 
В обґрунтування позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з єдиною централізованою системою опалення та є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, станом на 01.09.2025, у відповідачів виникла заборгованість в загальному розмірі 83 309,58 грн.

Виклад позиції відповідача:
Відповідачі звернулись до суду з заявою про розстрочення виконання майбутнього рішення суду, яка обґрунтовується наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 у Відповідача 1 помер чоловік – ОСОБА_3 , який є також батьком Відповідача 2. У зв`язку з цим, Відповідач 1 та Відповідач 2 залишились єдиними годувальником в родині; на утриманні Відповідачів перебуває неповнолітня дитина - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є дочкою Відповідача 1 та рідною сестрою Відповідача 2; ОСОБА_4 має статус дитини з інвалідністю (у зв`язку з вродженими вадами розвитку) та потребує спеціального догляду та лікування; крім того, на утриманні Відповідачів знаходиться також ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка є матір`ю Відповідача 1 та бабусею Відповідача 2. ОСОБА_5 є непрацездатною особою похилого віку та потребує утримання, стороннього догляду та піклування, оскільки має онкологічне захворювання, перенесла операцію та на даний час проходить хіміотерапію. Зазначені обставини призвели до скрутного матеріального становища Відповідачів, внаслідок чого і утворилась заборгованість з оплати комунальних послуг.

Рух справи, заяви, клопотання учасників справи
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
04.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коваля О.Ю. до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
19.01.2026 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ковалем О.Ю. надіслано заяву про відкладення судового засідання, призначеного 19.01.2026 о 13:45 з метою подання до суду доказів та заяви про розстрочення виконання майбутнього рішення суду.
12.02.2026 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_1 та її представника.
09.03.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коваля О.Ю. до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, в прохальній частині позовної заяви зазначається, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника позивача.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ковалем О.Ю. надано заяву про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_1 та її представника. Також, в матеріалах справи містяться поштові конверти з відміткою «адресат відсутній», що згідно з усталеною практикою Верховного суду вважається належним повідомленням.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідачів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.
Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про теплову енергію», суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Згідно ст. 3 Закону, відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.
КП «Харківські теплові мережі» веде господарську діяльність з вироблення, транспортування та постачання споживача теплової енергії на підставі відповідних ліцензій.
На підставі рішення Виконавчого комітету ХМР «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998 року № 1407 в редакції рішення від 30.09.2003 р. № 946, з урахуванням рішення Виконавчого комітету ХМР «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» від 20.12.2006 року № 1186 КП «Харківські теплові мережі» визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води (а.с. 41).
Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії безпосередньо регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, які є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого постачання гарячої води, централізоване опалення віднесені до комунальних.
Пункт 5 ч. 3 ст. 20 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 06.06.2004 року та п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання.
Згідно ч. 1 ст. 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Матеріали справи свідчать, що (І) відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1  ОСОБА_1 має відкритий обліковий рахунок № НОМЕР_1 за вказаною квартирою, тобто відповідачі є споживачами послуг теплопостачання, які надає КП «ХТМ» відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186.
Згідно п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (а.с. 30).
Відповідно до п. 5 публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором (а.с. 37).
На підтвердження позовних вимог, позивачем надано акти готовності до опалювального сезону протягом 2021-2025 р. № 174/10592 від 04.08.2021, № 174/12065 від 03.08.2022, № 174/425 від 03.08.2023, № 174/1241 від 07.08.2024 (а.с. 14-21).
Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, за період з 01.12.2020 по 31.08.2025 становить 78 859,66 грн (а.с. 8-9).
Згідно відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, заборгованість відповідачів за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 становить 893,88 грн (а.с. 10).
Як вбачається з відомості про нарахування та плату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, заборгованість відповідачів за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.08.2025 становить 3 556Ю04 грн (а.с. 11). 
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність у відповідачів  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання позивачем послуг теплопостачання за період з 01.12.2020 по 31.08.2025 в загальному розмірі 83 309,58 грн.
Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Згідно зі статтею 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Відповідачі від виконання своїх зобов`язань ухиляються, вчасно не проводять оплату послуг, якими користуються.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 у справі № 810/4643/18 зазначив, що це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин а справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, ОСОБА_1 в обгрунтування заяви про розстрочення виконання майбутнього рішення суду посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Відповідача 1 помер чоловік – ОСОБА_3 , який є також батьком Відповідача 2. У зв`язку з цим, Відповідач 1 та Відповідач 2 залишились єдиними годувальником в родині; на утриманні Відповідачів перебуває неповнолітня дитина - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є дочкою Відповідача 1 та рідною сестрою Відповідача 2; ОСОБА_4 має статус дитини з інвалідністю (у зв`язку з вродженими вадами розвитку) та потребує спеціального догляду та лікування; крім того, на утриманні Відповідачів знаходиться також ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка є матір`ю Відповідача 1 та бабусею Відповідача 2. ОСОБА_5 є непрацездатною особою похилого віку та потребує утримання, стороннього догляду та піклування, оскільки має онкологічне захворювання, перенесла операцію та на даний час проходить хіміотерапію. Зазначені обставини призвели до скрутного матеріального становища Відповідачів, внаслідок чого і утворилась заборгованість з оплати комунальних послуг, у зв`язку з чим, відповідач і звертається до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду.
Крім того, відповідач вказує, що враховуючи воєнний стан, ОСОБА_1 разом з дочкою та матір`ю була вимушена виїхати з міста Харкова та покинути територію України.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який згодом був продовжений відповідними Указами.
Суд враховує обставини наведені представником відповідача щодо матеріального становища сім`ї, а також те, що на момент ухвалення даного рішення в державі не скасовано воєнний стан, що в сукупності з наведеними обставинами, є об`єктивною перешкодою, яка впливає на можливість відповідачів виконати зобов`язання. З огляду на наведене, суд приходить до висновку та вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення терміном на 9 місяців.

Судові витрати
Положеннями ч. 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В прохальній частині позовної заяви представник просить стягнути також витрати пов`язані з відправкою відповідачам позовної заяви з додатками та витрати на отримання витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно.
Позивачем на підтвердження понесених судових витрат у розмірі 100,00 грн надано: накладні, описи відправлення та платіжні інструкції, з яких вбачається, що позивач поніс витрати на оплату поштової кореспонденції, а саме: направлення позовної заяви з додатками відповідачу ОСОБА_1 на його адресу у розмірі 50,00 грн та направлення позовної заяви з додатками відповідачу ОСОБА_2 на його адресу у розмірі 50,00 грн.
Отже, позивачем підтверджено понесені судові витрати на відправлення поштової кореспонденції відповідачам в загальному розмірі 100,00 грн. 
Щодо витрат на отримання витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, позивач не надав доказів отримання такого витягу та підтвердження витрат на його отримання, тому в цій частині стягнення - суд відмовляє.
Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» суд задовольняє в повному обсязі, витрати понесені позивачем зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках у розмірі 1 211,20 грн з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 78, 81, 83, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 83 309,58 (вісімдесят три тисячі триста дев`ять, 58) грн.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві, 40) грн у рівних частках по 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять, 20) грн, з кожного та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 50,00 (п`ятдесят, 00) грн, з кожного.
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Олександра Юрійовича про розстрочення виконання судового рішення по справі № 953/11327/25 – задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконання рішення Київського районного суду м. Харків від 12.03.2026 про солідарене стягнення на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за надані послуги з теплопостачання у розмірі 83 309,58 (вісімдесят три тисячі триста дев`ять, 58) грн, терміном на 9 (дев`ять) місяців з дня постановлення рішення суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 9 256,62 (дев`ять тисяч двісіт п`ятдесят шість, 62) грн. 
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день йогопроголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», код ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 12.03.2026.

Суддя О.М. Дяченко