Справа № 133/3824/25
3/132/76/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
23 лютого 2026 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., розглянувши матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, розлученого, працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП документально не підтверджений, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
11.11.2025 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області на підставі постанови судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухової Н.О. від 03.11.2025 року надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріал на предмет дотримання вимог процесуального закону щодо зміни підсудності справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про необхідність його повернення до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, з огляду на наступні підстави:
Положеннями статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення. Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При цьому, відповідно до приписів статті 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Згідно постанови пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень статті 276 КУпАП», роз`яснено судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
Зміст наведених вище вимог закону зводиться до того, що право обрання підсудності розгляду справи належить виключно органу внутрішніх справ та відповідно суд до якого надійшов відповідний протокол про адміністративне правопорушення повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473114 від 04.10.2025 року, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, було скоєно на автодорозі М21, 244км., поблизу села Махнівка Хмільницького району Вінницької області, що слідує із пояснення ОСОБА_2 від 04.10.2025 року; рапорта поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бережнюка М. від 04.10.2025 року, відеозаписа з нагрудних бодікамер (відеореєстраторів) працівників органу Національної поліції.
Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом за місцем його вчинення.
На виконання цієї прямої норми процесуального закону, командир батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Осадчук Ю. згідно супровідного листа від 06.10.2025 року № 13493/41/21/20-2025, надіслав матеріал про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, тобто за місцем вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.
Пунктом 1 частини першої статті 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи.
За змістом статті 278 КУпАП слідує, що при виявленні недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема недотримання вимог статті 276 КУпАП, що перешкоджає розгляду справи, орган (посадова особа), що провадить її підготовку, повертає матеріали справи відповідному органу Національної поліції, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.
Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473114 від 04.10.2025 року, в ньому поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Бережнюком М.І. зроблена помилка в зазначені місця вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, де замість «автодорога М21, 244км., поблизу села Махнівка Хмільницького району Вінницької області», що відповідає матеріалам протоколу (поясненню ОСОБА_2 від 04.10.2025 року; рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бережнюка М. від 04.10.2025 року, відеозапису з нагрудних бодікамер (відеореєстраторів) працівників органу Національної поліції), помилково зазначено «місто Калинівка, вулиця Медична, 6», тобто місце розташування закладу охорони здоров`я, де проводився огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння. 
Замість того, щоб повернути матеріали даної справи відповідному органу Національної поліції, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення, суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О. винесла 03.11.2025 року постанову про передачу матеріалів справи за підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області, для розгляду по суті. 
Таким чином, Козятинський міськрайонний суд Вінницької області самостійно змінив підсудність справи, яка була визначена органом Національної поліції - батальйоном патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в межах повноважень, визначених ст.257 КУпАП, та у відповідності до вимог ст.276 КУпАП.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судді, згідно статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», реалізовують судову владу шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.
За приписами статті 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Відповідно до статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Чинним Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено можливості зміни підсудності справи про адміністративні правопорушення.
У зв`язку із цим, виникає необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права, та при вирішенні питання щодо територіальної підсудності слід керуватися ст.34 КПК України.
Згідно пункту 1 частини першої статті 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала (частина 2 статті 34 КПК України).
Таким чином, в даному конкретному випадку, питання про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, з Козятинського міськрайонного суду Вінницької області до Калинівського районного суду Вінницької області, могло бути вирішене виключно Вінницьким апеляційним судом.
Аналогічні висновки викладені в постанові Вінницького апеляційного суду від 02.01.2025 року у справі № 153/2112/24; постанові Вінницького апеляційного суду від 17.12.2024 року у справі № 153/1952/24.
У справі Bellet v. France, Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства.
Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), і частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).
Європейським судом з прав людини також зазначено, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та, що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. рішення від 21.10.2010 року у справі «Дія-97» проти України» («Diya 97» v. Ukraine), заява № 19164/04, пункт 47).
З урахуванням порушення порядку вирішення питання про направлення провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, суд приходить до висновку про необхідність його повернення до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, для виконання вимог закону.
Частиною першою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Направлення (передання) справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого у позапроцесуальний спосіб шляхом винесення постанови органом (посадовою особою), яка не наділена правом на вирішення цього питання, є грубим порушенням процесуального закону.
Вінницький апеляційний суд в постанові від 27.07.2022 року у справі № 930/866/22 зазначив, що вирішення питання про визначення підсудності розгляду справи про адміністративні правопорушення у спосіб, не передбачений законодавством, є порушенням права на повноважний суд .
Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за умисне або внаслідок недбалості, зокрема за істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.7, 257, 276 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП невідкладно повернути до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, для виконання вимог закону.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя