Справа № 214/520/25
2/214/447/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
06 квітня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,
за участю секретаря - Фартушної Є.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:
17 січня 2024 Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до Князя Арх ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 у розмірі 106 590,00 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 30.09.2024 в розмірі 1310,30 грн., сума збитків від інфляції 12 506,84 грн. (з вересня 2023 по грудень 2024 року), 3% річних - 3111,15 грн. (з 01.09.2023 по 14.10.2024) та пені у розмірі 699,54 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Князь Арх ОСОБА_2 є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . В якому має на підставі права власності нежиле приміщення № 37 загальною площею 62,5 кв.м. Також відповідач є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в якому на підставі права власності належить приміщення №4 загальною площею 62,45 кв.м.
Квартира АДРЕСА_2 було переведено у нежитлову на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 39 від 11.02.2009 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» під офіс. 
Квартира АДРЕСА_3 було переведено у нежитлову на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 303 від 14.10.2009 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» під офіс. Зазначені нежитлові приміщення відповідача вбудовані в багатоквартирний будинок, та є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку в м. Кривому Розі, , що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію.
Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржник не здійснював у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість.
Ухвалою суду від 27 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10 лютого 2025 року від представника відповідача адвоката Пшиченка Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обгрунтування позовних вимог вказав, що позиція позивача про поставляння теплової енергії до квартири АДРЕСА_4 , які є нежилими відповідно до рішень Криворізької міської ради № 39 від 11.02.2009 необгрунтованими та помилковими. Сам по собі без вводу об`єктів нерухомості в експлуатацію та державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна-нежилі квартири не є безумовною підставою для виникнення у відповідача права власності на квартири АДРЕСА_4 , як на об`єкти нежитлового фонду. 
Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року провадження у справі зупинено .
12 лютого 2026 року від представника КПТМ «Криворіжтепломережа» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній вказує, що цільове призначення спірних житлових приміщень, за ініціативою власника ОСОБА_1 ) рішенням Криворізької міської ради «Про переведення житлових приміщень у нежитлові» було змінено на нежитлове приміщення – під офіс.
Рішеннями виконкому Криворізької міської ради спірні квартири було переведено із житлового фонду у нежитловий. З моменту надання дозволу на переведення власник зобов`язався використовувати приміщення за призначенням (офіс), будь-яких заяв після переведення ( з 2009 ), що власник передумав переводити квартиру в нежитлове приміщення до органів місцевого самоврядування не надходило. 
Також зазначає, тарифи застосовано правомірно, відповідач власник нежитлових приміщень , а отже не отримував послуги для власних потреб, як передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні посдуги», так як приміщення нежитлове , а отже його цільове призначення не для потреб проживання. 
На підставі вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
17 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Пшиченко Ю.В. надав заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якої вказує, що рішення про переведення квартир в нежилі вже як більше 10 років втратив чинність -11.02.2012, 14.10.2012року. Думку позивача про те, що спірні квартири є нежилими вважає помилковою. 
Рішення долучені представником позивача просить не враховувати.
23 вересня 2025 року ухвалою суду відновлено провадження у справі 
20 листопада 2025 року ухвалою суду відмовлено у клопотанні представника відповідача про зупинення провадження. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа», Позивач), засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.
На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021р. послугу з централізованого опалення) за адресою:  АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , що підтверджується актами про подачу теплоносія на будинок та актами про припинення подачі теплоносія на будинок за спірний період.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач власником нежитлового приміщення №4 та приміщення №37 за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с.15,16).
Як доказ подачі теплової енергії до будинку позивачем надано акти подання теплоносія на будинок та акти припинення подання теплоносія, акти прийому передачі теплової енергії, звіти за період про споживання теплової енергії тощо (а.с.21-24).
КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало у спірний період постачання теплової енергії в багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , а Відповідач як власник отримував теплову енергію, так як нежитлове приміщення вбудоване та не виокремлене від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання які функціонують для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного будинку.
Зазначеними доказами підтверджується безперебійне постачання теплової енергії (включно зі всіма складовими, такими як нарахування плати за місця загального користування; нарахування плати на загальнобудинкові потреби; втрати від транзиту) мешканцям будинків АДРЕСА_1 , та і відповідачу, як власнику нежитлового приміщення, у цьому будинку, згідно площі приміщення відповідача на підставі тарифів, затверджених міською радою.
Отже, Відповідач в добровільному порядку заборгованість за отримані послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не погашає, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульованоЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII).
Встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період).
На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021р. послугу з централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується актами про подачу теплоносія на будинок та актами про припинення подачі теплоносія на будинок за спірний період.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуги з постачання теплової енергії належать до житлово-комунальних послуг.
Частиною 1 статті 9 Закону вказано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: «Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.»
Згідно аб.6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22листопада 2018р.№ 315 (далі - Методика розподілу).
Крім оплати за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі та витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (до 01.01.2022) й за опалення загальнобудинкових потреб (з 01.01.2022) справляється плата за абонентське обслуговування.
Плата за абонентське обслуговування визначена відповідно до планованих витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, з укладенням договору про надання комунальної послуги, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (п.11 ч. 1 ст.1, ч.5 ст. 13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII 09.11.2017р.).
З 01.01.2022 року здійснюється нарахування ЗБП (загально будинкові потреби) відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку громад та територій №358 від 28.12.2021р. «Про внесення змін в Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яким передбачено, що обсяг теплової енергії витрачений на загально будинкові потреби опалення визначено спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: 1-5 поверхова 25%; 6-10 поверхова 20%; вище 10 поверхів 15%.
Загальнобудинкові потреби на опалення (ЗБП) - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.
З 05.11.2021 згідно до п.11 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.
Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: за періодз 25.10.2021р.по 17.10.2023р.тариф за1Гкал 5065,99грн.(зПДВ)(згіднорішення Криворізькоїміської радивід 22.10.21р.№530п.1.1.2для потребкатегорії «іншіспоживачі» КПТМ«Криворіжтепломережа»),за періодз 18.10.2023р.по теперішнійчас тарифза 1Гкал 3481,81грн.(зПДВ)(згідноРішення Виконавчогокомітету Криворізькоїміської радивід 18.10.2023№1272«Про встановленнятарифів натеплову енергію,її виробництво,транспортування тапостачання,послугу зпостачання тепловоїенергії Комунальномупідприємству тепловихмереж «Криворіжтепломережа»,для потребінших споживачів).
З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ. Цією ж нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;плати за обонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів ЗУ «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.
Відповідно ч.4 ст.319 і ст.322 Цивільного Кодексу України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п .5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05.
Згідно п.6 ч. ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
З 05.11.2021р. згідно п. 35 Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.
Відповідно п.36,п.37 Постанови КМУ№830від 21.08.2019р. «Про затвердженняПравил наданняпослуги зпостачання тепловоїенергії ітипових договорівпро наданняпослуги зпостачання тепловоїенергії»,споживач здійснюєоплату спожитоїпослуги щомісяцяв порядкута строки,визначені договором. Споживачне звільняєтьсявід оплатипослуги,отриманої нимдо укладеннявідповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасовоївідсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ч. 2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ.
Крім того, індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ).
Пунктами 2, 5 частини другоїстатті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.
Отже, за змістом ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Відповідно достатті 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Дані договори укладаються в районних абонентських службах КПТМ «Криворіжтепломережа».
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Протягом періоду з листопада 2021 року по березень 2024 року, протягом дії опалювальних сезонів, позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , , виконував належним чином, однак відповідач оплату за послугу з постачання теплової, в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, контрозрахунок, покази приладів обліку, суду не представлено.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
З огляду на те, що між відповідачем і позивачем існували фактичні договірні відносини, доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір необхідно враховувати при ухвалені рішення.
У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до положеньст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79-82,141,265,280-282,354,355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 у розмірі 106 590,00 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 30.09.2024 в розмірі 1310,30 грн., сума збитків від інфляції 12 506,84 грн. (з вересня 2023 по грудень 2024 року), 3% річних - 3111,15 грн. (з 01.09.2023 по 14.10.2024) та пені у розмірі 699,54 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 3028,00 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів.
Рішення набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін: 
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», юридична адреса: пров. Дежньова, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Князь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_8 , власник нежитлового приміщення № 4 та № 37 буд. 21 пр-т Миру, м. Кривий Ріг, РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.Г.Ковтун