ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/5193/18 Головуючий у 1-й інстанції: Костенко Г.В. 
Суддя-доповідач: Василенко Я.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: Прокуратура Донецької області, Краматорська місцева прокуратура про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України №14 дк від 15.04.2015 в частині звільнення із займаної посади з позбавленням класного чину «радник юстиції» заступника прокурора міста Краматорська Гапєєва Р.І.;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора міста Краматорська (заступник прокурора міста Краматорська);
- стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.04.2015 і до моменту фактичного поновлення на публічній службі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2018 зупинено провадження у справі №826/5193/18 до набрання законної сили вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2016 у кримінальній справі №234/13321/15-к.
На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі Судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу №826/5193/18 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 адміністративну справу № 826/5193/18 прийнято до провадження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 поновлено провадження у справі №826/5193/18 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: Прокуратура Донецької області, Краматорська місцева прокуратура про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку; допущено процесуальне правонаступництво, а саме замінено відповідача Генеральну прокуратуру України її правонаступником Офісом Генерального прокурора.
В подальшому, позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи у адміністративній справі № 826/5193/18.
У даному клопотанні позивач зазначив про необхідність проведення судової експертизи з метою з`ясування обставин належності підпису на присязі Гапєєва Р.І. та листа ознайомлення ОСОБА_1 з положеннями Кодексу професійної етики поведінки працівників прокуратури.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено; призначено в адміністративній справі судову почеркознавчу експертизу; поставлено на вирішення експерту наступні запитання:
- Чи виконані рукописний запис ОСОБА_1 , на присязі працівника прокуратури та листі ознайомлення ОСОБА_1 з положеннями Кодексу професійної етики поведінки працівників прокуратури, громадянином ОСОБА_1 або іншою особою.
Проведення експертизи доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз імені засл.проф. М.С.Бокаріуса" (м. Полтава, вул. Решетилівська, 47); попереджено експерта про кримінальну відповідальність за відомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; у розпорядження експерта надано матеріали справи №826/5193/18; сторонам на вимогу експерта надано всі матеріали та зразки підписів для проведення судової почеркознавчої експертизи; оплату за проведення судової почеркознавчої експертизи покладено на ОСОБА_1 ; провадження в даній адміністративній справі зупинено до одержання результатів судової експертизи.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у межах даної справи виникла необхідність з`ясування обставин щодо належності підписів позивачу на присязі працівника прокуратури та листі ознайомлення з положеннями Кодексу професійної етики поведінки працівників прокуратури, при цьому позивач заперечує факт їх власноручного виконання, а встановлення таких обставин потребує спеціальних знань у галузі почеркознавства, якими суд не володіє, та у матеріалах справи відсутні належні та допустимі висновки експертів з цього питання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для призначення судової почеркознавчої експертизи, визначив експертну установу для її проведення та, з огляду на призначення експертизи, зупинив провадження у справі до отримання її результатів. 
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно призначив судову почеркознавчу експертизу та зупинив провадження у справі, оскільки поставлене на вирішення експерта питання щодо належності підписів позивачу на присязі працівника прокуратури та листі ознайомлення з положеннями Кодексу професійної етики поведінки працівників прокуратури не стосується предмета доказування у даній справі та не впливає на правильність вирішення спору, з огляду на те, що обов`язок знати та дотримуватися вимог законодавства, присяги та професійної етики є імперативним для прокурора незалежно від факту формального ознайомлення з відповідними документами, а отже встановлення зазначених обставин не потребує спеціальних знань. Крім того, зібрані у справі докази є достатніми для її розгляду по суті без проведення експертизи, тому призначення експертизи та зупинення провадження призвело до безпідставного затягування розгляду справи та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Колегія суддів не погоджується з спірною ухвалою суду першої інстанції та вважає доводи апелянта обґрунтованими, враховуючи наступне.
Відповідно до ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).
Згідно з ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).
У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.
В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.
Як передбачено ч.1-3 ст.105 КАС України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
Експерт немає права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.
Призначений судом експерт немає права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.
При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, визначеними цим Кодексом для витребування доказів.
Як зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд призначає експертизу у справі лише за наявності сукупності умов, зокрема, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини є неможливим.
Отже, з аналізу наведених положень вбачається, що призначення судової експертизи є процесуальним засобом доказування, який застосовується судом у разі об`єктивної необхідності встановлення фактичних обставин, що входять до предмета доказування, та які не можуть бути з`ясовані без використання спеціальних знань.
Як убачається з матеріалів справи, предметом даного спору є правомірність наказу Генерального прокурора України про звільнення позивача з посади за порушення присяги працівника прокуратури та вчинення проступку, що порочить працівника прокуратури.
Водночас, судом першої інстанції призначено судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення належності підписів позивачу на присязі працівника прокуратури та листі ознайомлення з положеннями Кодексу професійної етики поведінки працівників прокуратури.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що обставини підписання чи непідписання позивачем зазначених документів самі по собі не є юридично значущими для вирішення даного спору, оскільки не впливають на встановлення правомірності або протиправності оскаржуваного наказу про звільнення.
При цьому, обов`язок прокурора знати та дотримуватися вимог законодавства, положень присяги та правил професійної етики є імперативним та випливає із самого факту перебування особи на посаді в органах прокуратури, а тому не ставиться у залежність від формального підтвердження ознайомлення з відповідними документами шляхом їх підписання.
Таким чином, встановлення факту належності підписів позивачу не входить до предмета доказування у цій справі, а відтак не є обставиною, для з`ясування якої необхідні спеціальні знання у розумінні статті 102 КАС України.
Крім того, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності дають можливість суду встановити всі істотні для вирішення спору обставини без призначення експертизи, що виключає необхідність застосування такого процесуального інструменту.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для призначення судової почеркознавчої експертизи, чим порушив вимоги статті 102 КАС України.
Водночас, відповідно до пункту 4 частини другої статті 236 КАС України, зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи є похідним процесуальним наслідком такої дії суду.
Оскільки призначення експертизи у даному випадку є безпідставним, відповідно відсутні і правові підстави для зупинення провадження у справі, а тому ухвала суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт надав до суду належні докази, які підтверджують факт незаконності рішення суду першої інстанції.
В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.
Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 23.04.2026.