Справа № 523/1533/26
Провадження №2/523/3120/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В.,
за участі секретаря - Ячменьової Д.В.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представниці позивачки - ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,
УСТАНОВИВ:
22 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наразі вона не працює, отримує пенсію у розмірі 4359,90 грн, якої не вистачає на продукти харчування та оплату комунальних послуг, страждає на хронічні захворювання, відповідач, який є її сином, працює, отримує заробітну плату більше 30000 грн, проте у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду.
28 січня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона зверталася до сина по допомогу, однак він їй відмовив, тоді як має матеріальну можливість, а її донька не має можливості. 
Представниця позивачки також зазначила, що позивачка хворіє, її пенсії не вистачає на ліки, комунальні платежі та життя , тому є потреба у стягненні аліментів.
Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою та фактичною адресами проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання».
Отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.
Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представниці, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Пересипському (Суворовському) об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі в Одеській області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з 01 липня по 31 грудня 2025 року складає 26159,46 грн, щомісячно по 4359,91 грн.
Інших доходів не отримує.
Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» визначено на 2026 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2595 грн.
Частина 1 ст. 202 СК України визначає, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Обов`язок у повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку, брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.
Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що сам по собі факт непрацездатності позивачки не свідчить про наявність у неї потреби в отриманні матеріальної допомоги. При цьому потреба в матеріальній допомозі батьків має визначатися залежно від наявності або відсутності прожиткового мінімуму.
Отже, на час звернення з позовом до суду позивачка отримувала пенсію в розмірі 4359,91 грн, її доходи забезпечували прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні статті 202 СК України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Виходячи із змісту ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказів того, що отримувана позивачкою пенсія не забезпечує її потреб на харчування, лікування, сплату комунальних послуг тощо суду надано не було, тоді як рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є такими, що не ґрунтуються на законі, не доведені належними доказами, а саме, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері залишити без задоволення.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя
Повне рішення складено 06 квітня 2026 року.