Справа № 504/3144/25 
Номер провадження 2/504/1455/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Вінської Н.В.,
секретаря судового засідання Коцар А,М.,
за участі:
представника заявника Буйместру Л.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
встановив:
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходиться рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та рідною тіткою ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , а останній відповідно приходиться рідним племінником позивачу, визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Олександрівка, Березівського району, Одеської області помер племінник позивача ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,16 га, кадастровий номер 5122784000:01:002:0264. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Петрівка Комінтернівського району, Одеської області померла рідна сестра позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . ОСОБА_4 (нині померла) приходиться матір`ю ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Після смерті ОСОБА_5 з питань оформлення спадщини позивач звернулася до Мухаір Валентини Тимофіївни приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області, проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті племінника не отримала, оскільки відсутні документи які б підтверджували наші родинні зв`язки. 
Наразі позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 тобто спадкоємцем третьої черги, інших спадкоємців немає і на спадкове майно більше ніхто не претендує.
Представник позивача адвокат Буйместру Л.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач - представник Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, згідно з наданою суду заявою відповідач просить провести розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами та не заперечує проти задоволення позову.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками були відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вказане підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 червня 1957 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області. 
25 грудня 1965 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після укладення якого ОСОБА_11 перейшла на прізвище « ОСОБА_11 » вказане підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками були відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується наданою до суду посвідкою про народження серії НОМЕР_4 .
06 березня 1973 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 укладено шлюб після укладення кого ОСОБА_15 перейшла на прізвище « ОСОБА_15 », вказане підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 06.03.1973 року.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , батьками якого були відповідно ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 01 лютого 1974 року. 
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили суду, факт того, що позивач ОСОБА_2 приходиться рідною сестрою ОСОБА_4 та відповідно тіткою ОСОБА_5 .
Доброславський відділ ДАРЦС та Державний архів надали відповіді про відсутність актового запису про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
З матеріалів справи вбачається, що позивач просить встановити юридичний факт родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення у власність спадкового майна.
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.
Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.
Підставою для відмови позивачу у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом зазначена відсутність доказів родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем, що робить неможливим видачу нотаріусом позивачу вказаного свідоцтва.
Отже, факт, який просить встановити позивач, буде породжувати юридичні наслідки у вигляді отримання останнім свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення у власність спадкового майна. Тобто, від встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав позивача, пов`язаних із спадкуванням майна померлої ОСОБА_20 .
Родинними відносинами є кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.
Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, щоб реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Надані позивачем до суду письмові докази та показання свідків у сукупності дають можливість встановити, що ОСОБА_2 є рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_21 та враховуючи наведене, суд вважає можливим встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 є тіткою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .
Щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування
ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Петрівка Комінтернівського району, Одеської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
За життя ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку площею 5,16 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради, масив № 26 а, ділянка № НОМЕР_8 , цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №051773, виданого 21 квітня 2005 року на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 15 вересня 2004 року №832. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552400057. Кадастровий номер земельної ділянки 5122784000:01:002:0264.
У відповідності до довідки Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області №569 від 28.07.2025 року на день смертіОСОБА_4 остання була зареєстрована і постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 та на день її смерті разом із нею за вказаною адресою був зареєстрований її син ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Олександрівка, Березівського району, Одеської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 .
Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Березівського нотаріального округу Одеської області Мухаір Валентиною Тимофіївною заведено спадкову справу № 180/2024, копію якої було досліджено у судовому засіданні. 
Як встановлено судом із матеріалів спадкової справи №180/2024 вона заведена за заявою позивача ОСОБА_2 . Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не надходило. Спадкодавцем заповіт не складався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось .
У відповідності до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №79619199 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. 
Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи наведені норми права ОСОБА_5 , який був зареєстрований та проживав з матір`ю ОСОБА_4 до дня її смерті, та не заявив про відмову від прийняття спадщини вважається таким що спадщину прийняв, проте не оформив належним чином своїх спадкових прав. 
Статтею 1276 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому части спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Згідно зі ст.ст.1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідною тіткою померлого ОСОБА_5 , останній заповіту не залишив. Спадкоємців першої та другої черг відсутні. Отже позивач є спадкоємцем третьої черги по закону.
Врахувавши факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом звернення у передбачений законом строк до нотаріуса із відповідною заявою та відсутність інших спадкоємців, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на належні ОСОБА_5 земельну ділянку у порядку спадкування за законом.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України,
ухвалив:
Позов ОСОБА_2 до Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходиться рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідною тіткою ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який фактично прийняв спадщину, що залишилася після його матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , але не оформив своїх спадкових прав на земельну ділянку площею 5,16 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради, масив № 26 а, ділянка № НОМЕР_8 , цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №051773 належала ОСОБА_4 , виданого 21 квітня 2005 року на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації від 15 вересня 2004 року №832. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552400057. Кадастровий номер земельної ділянки 5122784000:01:002:0264.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.