Справа № 308/5439/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.
секретар судового засідання Сапронов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко Маргарити Станіславівни до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою представника ТОВ «Фінансова компанія«Європейська агенція з повернення боргів» місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 Москаленко М.С. до  ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №311376 в розмірі 12330 грн. 00 коп..

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:
Позовну заяву мотивує тим, що 23 грудня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №311376.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №15 від 25 січня 2024 року та до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12330 грн. 00 коп. з яких:
- 5500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 6830 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками;

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК Українисправа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
10 червня 2025 року від предсатвника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого адвокат зазначає, що по зивачем на обгрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення заборгованості у відповідача за договором позики, просить у позовних вимогах відмовити.
20 червня 2025 року від предстаника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначив, що обставини на які посилається представник відповідача у відзиві є необгрунтованими, недоведеними, суперечать умовам укладених правчинів, нормам чинного законодавства, є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.
24 червня 2025 року від предстаника відповідача надійшло заперечення згідно якого адвокат просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
15 грудня 2025 року від АТ КБ "Приват банк" надійшла відповідь з якої вбачається, що на вказаний в позові картковий рахунок, що належить відповідачу ОСОБА_1 було зарахування коштів на суму 5500 грн. 00 коп. від 23.12.2021.

В судове засідання 16 лютого 2026 року:
представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У поданій позовній заяві зазначив, що у разі неявки представника банку в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи, та постановлення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України
відповідач та його представник в судове засідання не з"явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. У раніше поданих заявах просив стягнути з відповідача лише тіло кредиту. 
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №311376.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №15 від 25 січня 2024 року та до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12330 грн. 00 коп. з яких:
- 5500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 6830 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не проводилося погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про те, що у встановленому законом порядку первісні кредитори передали ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, який не проводив погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні новому кредитору - позивачу.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.
Кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Отже, вимоги позивача в межах суми заборгованості за основною сумою боргу, а саме 5500 грн. 00 коп. є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути відсотки за користування кредитом у розмірі 6830 грн. 00 коп., які суд зазначає наступне.
Судом також встановлено, що відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою згідно якої ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби, оскільки отримав поранення у результаті захисту Батьківщини, довідкою №1904 від 07 березня 2025 року.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям та їх дружинам (чоловікам) з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Пунктом 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до підпункту 1 пункту 6-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», Під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію.
Для цілей цього пункту захищеними категоріями є, зокрема, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України.
Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.
Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.
Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).
З огляду та це, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та учасником бойових дій, не повинні були нараховуватися проценти за кредитним договором, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат між сторонами:
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп..
До стягнення з відповідача, позивачем заявлена заборгованість у розмірі 12330 грн. 00 коп., суд прийшов до переконання про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5500 грн. 00 коп.
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1350 грн. 69 коп. (5500,00*3028,00/12330).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.257,267,598,599,625,1046-1054 ЦК України, ст.ст.16,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1350 (одна тисяча триста пятдесят) грн. 69 коп. сплаченого судового збору.
ЗАпеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (ЄДРПОУ 35625014) місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Датою ухвалення рішення є 18 лютого 2026 року, а саме дата складання його повного тексту відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суддя         Дегтяренко К.С.