ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/929/25	Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І. 	
Провадження № 33/817/70/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1 -Карапетяна Е.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1 - Карапетяна Е.Т. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 05 січня 2026 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн..
Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , 18 вересня 2025 року о 17 годині 49 хвилин по вул. Незалежності, 50 в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області керував електровелосипедом марки CORSO PRO RDR з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу здійснював ухилення та в медичному закладі КНП «Лановецька міська лікарня» не виконував методичні рекомендації чергового лікаря та ухилявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  
Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що жодних вимог ПДР України ОСОБА_1 не порушував і рухався на електровелосипеді за допомогою мускульної сили ніг (педалей), тому що акумулятор був розряджений, у зв`язку з чим він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що велосипед, яким він керував оснащених електричним тяговим двигуном потужністю 0,75 кВт, акумуляторною батареєю 48V/20Ah, а також приводиться в рух мускульною силою людини (оснащений педалями), а отже відповідно до вимог ПДР України, керування таким велосипедом не вимагає наявності посвідчення водія, у тому числі категорії А-1, яка передбачає керування транспортним засобом з двигуном від 3 кВт. Таким чином вважає, що електровелосипед не є транспортним засобом, визначеним у п.1.10 ПДР України, а отже ОСОБА_1 не є водієм транспортного засобу, а тому у нього не виникло обов`язку, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Крім того судом не встановлено і не дано належну оцінку відеозапису щодо відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння, а за умови безпідставності його зупинки у нього не виникало обов`язку проходити огляд.
Вважає, що у медичному закладі також було порушено порядок проведення огляду лікарем.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити. 
Щодо суті оскаржуваної постанови, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457873 від 18 вересня 2025 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.
Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків. 
Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки електровелосипеда, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.
Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2025 року в КНП «Лановецька міська лікарня».
Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції Дубовичу С.М. було належним чином роз`яснено підстави огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.
Так, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” та виявив бажання пройти такий у медичному закладі.
Після доставки працівниками поліції у медичний заклад ОСОБА_1 на пропозицію лікаря та поліцейського пройти огляд ухилявся від проходження огляду, що було вірно розцінено як відмова від проходження такого.
Твердження захисника, що у медичному закладі лікарем також було порушено порядок проведення огляду не заслуговують на увагу та спростовуються довідкою чергового лікаря КНП «Лановецька міська лікарня» ОСОБА_2 . 
Згідно зазначеної інформації 18 вересня 2025 року о 18 годині 40 хвилин працівником поліції був доставлений ОСОБА_1 для медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Громадянин водій згоду на огляд надав, але під час проходження обстеження на Алкофор 505 не виконував рекомендацій лікаря (затискаючи трубку). Після неодноразової спроби і пояснень обстеження провести не вдалося. Зовнішній вигляд був неохайний, відчувався запах алкоголю, (однак ОСОБА_1 заперечував вживання), міміка млява, присутня гіперемія обличчя, виражене тремтіння пальців рук, мова змазана.
Щодо доводів апелянта, що жодних вимог ПДР України ОСОБА_1 не порушував і рухався на електровелосипеді за допомогою мускульної сили ніг (педалей), тому що акумулятор був розряджений, у зв`язку з чим він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то останні є неспроможними з огляду на наступне.
Так, відповідно до Розділу І ПДР України велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому, а велосипедист є учасником дорожнього руху.
Згідно Закону України від 24.02.2023 №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» легкі електричні транспортні засоби, у тому числі електросамокати та електровелосипеди, є транспортними засобами. 
Відтак, з моменту набуття чинності цим законом керування електровелосипедом у стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, установлену статтею 130 КУпАП.
Диспозиція цієї статті передбачає відповідальність за керування будь-яким “транспортним засобом”. 
При цьому, законодавство не ставить визнання пристрою транспортним засобом у залежність від наявності посвідчення водія в особи, яка ним керує чи номерного знака транспортного засобу.
Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, в тому числі електровелосипедом, є водієм транспортного засобу, а не “іншою особою”.
Також, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 заначено, якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою в стані сп`яніння. Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є, зокрема, особа, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння. При цьому, вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електровелосипед, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суд зауважує на тому, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п. 2.9а щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, навіть з урахуванням того, що такий обов`язок закріплений в розділі ІІ ПДР України, який регулює права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.
Крім того постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5751937 від 18.09.2025 року щодо зупинки водія у встановленому законом порядку ОСОБА_1 є чинною.
Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та правильно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Карапетяна Е.Т. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити. 
Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Карапетяну Е.Т. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Карапетяна Е.Т. залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 05 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя