Справа № 598/189/26
провадження № 1-кп/598/85/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.   Збаразький районний суд Тернопільської області 
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
а участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі матеріали кримінального провадження №598/189/26 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новики, Збаразького району, Тернопільської області, гр.України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не депутата, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, 
за ч.3 ст.246, ч.1 ст.354 КК України,
встановив:
19 січня 2026 року приблизно о 12 год. 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на території геологічної пам`ятки природи місцевого значення «Гора Довбуша» у кварталі 35 виділі 5, що знаходиться в урочищі «Залужжя» Збаразького лісництва Кременецького намісництва філії «Подільського лісового офісу» ДП «Ліси України», територія якого відповідно до ст.З Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відноситься до природно-заповідного фонду України, та розташований поблизу с.Залужжя, Збаразької ТГ, Тернопільського району, в порушення вимог ст.ст. 4, 24, 67,68, 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, що посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи заздалегідь заготовлене знаряддя злочину, необхідне для здійснення зрубу стовбура дерева та його розпилу, а саме ручну пилу з рукояткою без маркування, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснив незаконну самовільну порубку 1 (одного) дерева породи «Клен» розміром 10 х 10 см, на висоті 50 см від шийки кореня, тим самим відділивши стовбур дерева від коріння до ступеня припинення росту, після чого був виявлений вальником лісу 6 розряду Збаразького лісництва Кременецького надлісництва філії «Подільський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_6 ..
Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 , заподіяв державі в особі Збаразької міської ради Тернопільської області матеріальну шкоду на суму 2451,6 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи сою злочинну діяльність, 19 січня 2026 року приблизно о 12 год. 20 хвилин, з метою уникнення відповідальності за вчинене,  усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , є працівником Збаразького лісництва Кременецького надлісництва філії «Подільський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та не являється службовою особою, знаходячись на території геологічної пам`ятки природи місцевого значення «Гора Довбуша» у кварталі 35 виділі 5, що в урочищі «Залужжя» Збаразького лісництва Кременецького намісництва філії «Подільського лісового офісу» ДГ1 «Ліси України», що поблизу с.Залужжя, Збаразької ТГ Тернопільського району, усвідомлюючи свій протиправний характер та настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, діючи умисно, у власних інтересах, запропонував ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 4000 гривень в якості неправомірної вигоди, за не викриття його злочинної діяльності та не повідомленні до органу Національної поліції України.
Однак, ОСОБА_6 відмовився від пропозиції та повідомив територіальний орган Національної поліції України.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерева, вчинена на об`єкті природно-заповідного фонду, та ч.1 ст.354 КК України, тобто пропозиція працівникові підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди, за невчинення працівником будь-яких дій з використанням становища, яке він займає, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і пояснив, що 19 січня 2026 року в обідню пору доби, перебуваючи в лісовому урочищі «Залужжя», зрубав одне дерево породи клен, де був виявлений працівником лісництва ОСОБА_6 , якому, з метою уникнення відповідальності за вчинене, запропонував неправомірну вигоду в сумі 4000,00 гривень, за не викриття його злочинної діяльності та не повідомлення до органу поліції. 
У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаюється та просить суворо його не карати. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував завдану шкоду в повному розмірі, його характеризуючі дані, в зв`язку з чим вважає за необхідне визначити остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом складання призначених покарань, та звільнити обвинуваченого, відповідно до ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Оскільки обвинуваченому призначається покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі, а за ч.1 ст.354 КК України у виді штрафу, а тому на підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу необхідно виконувати самостійно.  
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.246 та ч.1 ст.354 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
-за ч.1 ст.354 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом складання призначених покарань визначити  ОСОБА_4  остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки зі штрафом в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.75 КК України  ОСОБА_4  звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене ОСОБА_4  основне покарання у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.  
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 21.01.2026 року на два зрізи дерева породи клен діаметром 10 см та ручну пилу для дерева.
Речові докази по справі два зрізи дерева породи клен діаметром 10 см та ручну пилу для дерева, що на зберіганні в камері речових доказів ВП №4 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області – знищити.
Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя         ОСОБА_8