ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/1416/24
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби України №UA101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 про коригування митної вартості товарів.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що позивачем подано до Житомирської митниці Держмитслужби України митну декларацію №23UА101020045448U2 від 23.11.2023 з метою проведення митного оформлення придбаного у компанії транспортного засобу; легковий автомобіль Subaru Forester, номер кузова НОМЕР_1 , робочий об`єм двигуна 1998 см3, тип двигуна - дизель, номер двигуна н/в. тип кузова - універсал, загальна кількість місць - 5, колісна формула - 4*4, такий, що був у використанні, календарний рік випуску - 2015, модельний рік випуску - 2015, дата першої реєстрації - 11.06.2015, двигун в неробочому стані, виробник - Subaru. Проте, митний орган зазначених документів не врахував та дійшов необгрунтованих висновків про наявність підстав для формування картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UА101020/2023/001650 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2023/000358/2 віл 23.11.2023. Вважає, що рішення митного органу є незаконним та необгрунтованим, прийнятим відповідачем без достатніх правових підстав та без урахування поданих позивачем документів на підтвердження митної вартості товару.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі за спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.
У свою чергу, позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь, у яких стверджує, що діяв на підставі та у межах наданих повноважень.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.
12.11.2023 між ОСОБА_2 та UAB Transaljansas оформлено інвойс про оплату товару згідно опису: Subaru Forester, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , двигун у неробочому стані, вартістю 1 700 євро.
Позивачем подано до Житомирської митниці Держмитслужби України митну декларацію № 23UА101020045448U2 від 23.11.2023 з метою проведення митного оформлення придбаного у компанії транспортного засобу; легковий автомобіль Subaru Forester, номер кузова НОМЕР_2 , робочий об`єм двигуна 1998 см3, тип двигуна - дизель, номер двигуна н/в, тип кузова - універсал, загальна кількість місць - 5, колісна формула - 4*4, такий, що був у використанні, календарний рік випуску - 2015, модельний рік випуску - 2015, дата першої реєстрації - 11.06.2015, двигун в неробочому стані, виробник - Subaru.
Для підтвердження митної вартості транспортного засобу відповідачу надано наступні документи:
- інвойс від 12.11.2023:
- квитанція про оплату № 33705 від 12.11.2023;
- довідка про транспортні витрати від 23.11.2023;
- квитанція про оплату № 33706 від 12.11.2023;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 11.06.2015;
- експортна декларація № 23PL402010E1749540 від 16.11.2023;
- звіт експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу № 23/11/2023-1 від 23.11.2023;
-довідка із станції технічного обслуговування від 15.11.2023;
- переклад довідки із станції технічного обслуговування від 15.11.2023;
Проте, як зазначає позивач, митний орган зазначених документів не врахував та дійшов необгрунтованих висновків про наявність підстав для формування картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № U А101020/2023/001650 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2023/000358/2 віл 23.11.2023.
Згідно картки відмови № UA101020/2023/001650 у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації неправильно розрахована митна вартість товару № І та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 МК України, чим порушено вимоги ст. 52, 53 цього Кодексу. У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2023/00035 8/2 від 23.11.2023 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного оформлення товару, а крім того це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів у повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266, 289, 293 МК України.
Із змістом оскаржуваного рішення позивач не погоджується та вважає, що воно є незаконним та необгрунтованим, прийнятим відповідачем без достатніх правових підстав та без урахування поданих позивачем документів на підтвердження митної вартості товару.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Положеннями етапі 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною першою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
За змістом ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, с ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 1 -2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За вимогами ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї етап і, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За вимогами частин 1 -3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму Імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) га другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартост і товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Положеннями частин 1-3 статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вар гість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
За приписами частин 4-6 статі 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу: надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Стосовно тверджень відповідача про те, що: квитанція про оплачу не може бути використана як документ, що підтверджує ціну, що фактично сплачена за товар; до митної вартості не включені витрати, понесені покупцем від місця придбання до Литви; платником є особа ОСОБА_3 , відомості про якого відсутні у товаросупровідних документах, слід зазначити наступне.
Так, квитанція про оплату № 33705 від 12.11.2023 не може бути використана як документ, що підтверджує ціну, що фактично сплачена за товар, оскільки не містить посилання на інвойс.
Предметом інвойса від 12.11.2023 є транспортний засіб Subaru Forester, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 вартістю 1 700 євро.
Відповідно до квитанції № 33705 від 12.1 1.2023 позивач сплатив на користь компанії UAB Transaljansas суму коштів у розмірі 1 700 євро за автомобіль Subaru Forester, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Таким чином, факт оплати товару визначеного інвойсом від 12.11.2023 підтверджується квитанцією № 33 705 від 12.11.2023 виходячи з такого:
1) інвойс від 12.11.2023 не містить номера, митним органом вказаний документ прийнятий до оформлення як «інвойс б/н від 12.11.2023», саме тому квитанція містить опис оплаченого товару - предмету інвойса;
2) оплату за товар згідно квитанції № 33705 здійснено у день оформлення інвойса - 12.11.2023;
3) у квитанції № 33705 від 12.11.2023 зазначені сторони інвойса від 12.11.2023: компанія LAB Transaljansas (продавець) та Мішньов Артем (покупець);
4) у квитанції № 33705 від 12.11.2023 вказаний VIN-код Subaru Forester - J F1 S.IDLY5IG202872. що зазначений у інвойсі від 12.11.2023 та є унікальним ідентифікатором оцінюваного товару, що використовується в автомобільній промисловості для розпізнання механічних транспортних засобів;
5) вартість транспортного засобу у розмірі 1700 євро, що оплачена позивачем відповідно до квитанції № 33705 від 12.11.2023 співпадає із вартістю товару, узгодженою сторонами інвойса № 33705 від 12.11.2023;
Виходячи з викладеного, у квитанції № 33705 від 12.11.2023 зазначено розпізнавальну та ідентифікуючу інформацію щодо задекларованого автомобіля Subaru Forester, що підтверджує той факт, що платіжний документ стосується оцінюваного товару та підтверджує заявлену митну вартість.
Відповідач вказав, що до митної вартості не включені втрати, понесені покупцем від місця придбання до Литви.
Разом з тим, місцем укладення інвойса від 12.1 1.2023 є місто Штутгарт (Німеччина).
Згідно із квитанцією № 33706 від 12.11.2023 доставка автомобіля Subaru JFISJDLY5FG202872 з міста Штутгарт до пункту пропуску Смільниця складає 200 євро, що оплачені позивачем на користь компанії UAB Transaljansas.
Тобто, до митної вартості ОСОБА_1 включено усі необхідні витрати понесені на доставку транспортного засобу Subaru Forester, що є предметом інвойса від 12.11.2023.
Відомості щодо товару, його вартості та вартості на транспортування, що вказані у квитанціях № 33705 та № 33706 від 12.11.2023 відповідають даним про товар, що зазначені у інвойсі від 12.11.2023 та підтверджують ціну, що фактично сплачена за товар, а тому твердження відповідача з цього приводу є помилковими та такими, що не відповідають дійсності.
Щодо твердження відповідача про те, що звіт експертного авто- товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару, варто зазначити наступне.
Відповідач у оскаржуваному рішенні посилається на неіснуючу постанову Кабінету Міністрів України від 10.09.2013 відсутнє зазначення номера постанови, що автоматично робить висновок митного органу безпідставним та помилковим.
Звіт експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу № 23/11/2023-1 від 23.11.2023 виконаний оцінювачем за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» за спеціалізаціями «Оцінка колісних транспортних засобів» Пахнюком С.С. (кваліфікаційне свідоцтво МФ № 116 від 12.12.2020).
Серед переліку нормативно-правових актів та довідкових джерел інформації, використаних під час дослідження зазначений Національний стандарт № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, що відповідно до п. 1 Стандарту є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.
На сторінці 2 цього звіту у таблиці № 1 міститься інформація щодо досліджуваного транспортного засобу «легковий автомобіль Subaru Forester, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , рік випуску - 2015, власник - ОСОБА_1 .
Інформація наведена на сторінці 2 звіту № 23/11/2023-1 від 23.11.2023, зокрема інформація щодо номера кузова досліджуваного транспортного засобу, підтверджує той факт, що вказаний звіт стосується оцінюваного транспортного засобу, оскільки номер кузова (VIN-код) це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, а тому даний документ підтверджує митну вартість товару, враховуючи положення ч. 3 ст. 53 МК України.
На сторінці 3 звіту у розділі «Визначення ринкової вартості дорожнього транспортного засобу» у таблиці № 2 зазначено «Загальний технічний стан - КТЗ не на ходу, двигун не в робочому стані», «Комплектність - базова». «Додатково встановлене обладнання відсутнє».
У таблиці № 3 серед найменування факторів, що впливають на процент зниження вартості КТЗ зазначено, що КТЗ має дефекти, корозійні пошкодження складових частин кузова, кабіни, рами. У примітці вказано: дефекти ЛФП - 2%, потертості оббивки сидінь та салону - 3%, деформації без пошкоджень ЛФП - 3%, відшарування, потьмяніння хромового покриття - 1.5%. КТЗ має складові частини, які потребують ремонту (окрім заміни чи капітального ремонту) - двигун. Разом показник Дз % зменшення вартості КТЗ становить 19,5 %.
У висновку звіту № 23/11/2023-1 від 23.11.2023 встановлено, що КТЗ не на ходу, двигун не в робочому стані, ринкова вартість на дату оцінки 23.11.2023 складає 1 691 євро.
Відповідно до п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1074/8395 від 24.1 1.2003, до звіту долучені додатки, які становлять, невід`ємну частину звіту експерта про оцінку, а саме фото посилання на порівняльні авто (ст. 5 - 7 звіту № № 23/11/2023-1 від 23.11.2023).
Відповідач, серед іншого, вказує, що відомості про технічний стан автомобіля вказані у звіті № 23/11/2023-1 від 23.1 1.2023 не підтверджуються відомостями перевірки СТО від 15.11.2023 здійсненого на території Польщі, однак згідно вказаного документа, а саме інформації наведеної у розділі «примітки»: автомобіль доставлений на причепі: при запуску автомобіля дуже сильно димить білим вихлопним газом (спалювання моторної оливи у дуже великій кількості); моторне масло знаходиться у впускній системі, можливо також у фільтрі DPF; численні підтікання: ліва клапанна кришка, з-під форсунок і головки, права клапанна кришка, ззаду з боку ущільнення колінчастого валу; можлива несправність форсунок і кривошипно-шатунного механізму: рекомендований ремонт автомобіля на базі нового короткого двигуна (шорт-блоку) за технологією ремонту виробника Subaru (двигун, що підлягає заміні- шорт-блок); замовлення супроводжувалось рекомендованим ремонтом автомобіля.
Отже, відповідач належним чином не проаналізував документи надані позивачем до митного оформлення, адже звіт № 23/11/2023-1 від 23.11.2023 не містить розбіжностей із документом перевірки СТО від 15.11.2023, у обох документах наведений перелік пошкоджень і несправностей автомобіля Subaru Forester, а також зазначено про несправність двигуна, тому, виходячи з тверджень відповідача у оскаржуваному рішенні, приходимо до висновку, що митним органом проігноровано відомості, вказані у вищезазначених документах.
Щодо твердження відповідача про необхідність надання перекладу експортної декларації, варто відмітити таке.
Відповідач зазначив, що відомості про ціну продажу товару, викладені у митній декларації країни відправлення № 23РС40201ОЕ1749540 можуть бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу перекладу на українську мову даного документа.
Згідно із ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких с Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них. є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
З`ясовано, що інвойс від 12.11.2023, квитанції про оплату № 33705 та № 33706 від 12.11.2023 складені литовською мовою, адже між урядом України і урядом Литовської Республіки 04.08.1993 підписано угоду про співробітництво в боротьбі з порушенням митного законодавства, тому відповідач не витребовував у позивача переклад вищевказаних документів.
Експортна декларація № 23РЕ402010Е1749540 складена польською мовою. Між урядом України та урядом республіки Польща 18.12.1995 укладено угоду про співробітництво і взаємодопомогу у митних справах, тобто польська мова є офіційною мовою митного союзу.
Відповідно до ч. 1 ст. З Угоди про співробітництво і взаємодопомогу у митних справах від 18.12.1995 митні органи з власної ініціативи або на запит будуть надавати один одному всю доступну інформацію стосовно осіб, товарів, транспортних засобів, про які відомо або які підозрюються в тому, що вони використовуються або можуть бути використані у ході порушення митного законодавства іншої договірної сторони.
Згідно із ч. 5 ст. З зазначеної Угоди, митні органи, що отримали запит про допомогу, подають документи, інформацію та інші відомості державною мовою у супроводі перекладу на мову, прийнятну для митного органу, що звернувся із запитом.
Частиною 1 статуті 3 Угоди між Державним митним комітетом України та Головою Головного митного управління Республіки Польща про зв`язок у сфері взаємодопомоги від 03.08.1996 встановлено, що запити про подання допомоги і відповіді на них згідно з угодою будуть даватися в письмовій формі, в тому числі факсом, телексом чи іншими технічними засобами. Якщо цього потребує терміновість ситуації, можуть бути прийняті запити в усній формі, але вони повинні бути підтверджені письмово негайно.
Зважаючи на викладене, суд зазначає, що позивач не повинен був надавати, а відповідач не мав витребовувати переклад експортної декларації № 23РЕ402010Е1749540, оскільки документи, що належать до переліку передбаченого ч. 2 ст. 53 МК України не містили жодних розбіжностей та підтверджували заявлену митну вартість.
Разом з тим, відповідач мав змогу витребувати переклад експортної декларації звернувшись із запитом до митного органу Польщі, керуючись ст. 3 Угоди про співробітництво і взаємодопомогу у митних справах від 18.12.1995, однак безпідставно звернувся із вимогою про надання перекладу такого документа до позивача.
Щодо твердження відповідача про те, що декларантом застосовано резервний метод визначення митної вартості та подальше визначення митної вартості товару митним органом за резервним методом, слід вказати на таке.
У рішенні про коригування митної вартості товару №UA101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 зазначено, що декларантом застосовано резервний метод визначення митної вартості, однак не подано документи, що підтверджують обраний метод визначення митної вартості згідно із ст. 64 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статгях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Таким чином, Житомирська митниця Держмитслужби вважає, що декларант самостійно обрав резервний метод визначення митної вартості.
При цьому, положеннями ч. 2 ст. 64 МК України передбачено, що митна вартість визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна грунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Позивач не подавав для митного оформлення документ, який містив би відомості про раніше визнані (визначені) митним органом митні вартості товару.
Більше того, позивач надав митниці відповідний перелік документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, враховуючи вимоги ст. 53 МК України, зокрема: інвойс від 12.11.2023. квитанцію про оплату № 33705 від 12.11.2023, довідку про транспортні витрати від 23.11.2023. квитанцію про оплату № 33706 від 12.1 1.2023. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 1 1.06.2015, експортну декларацію № 23РЕ402010Е1749540 від 16.11.2023.
У зазначених документах міститься інформація щодо вартості задекларованого товару.
Позивач визначив митну вартість транспортного засобу Subaru Forester за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, враховуючи вимоги ст. 58 МК України.
Декларант 23.11.2023 звернувся до митного органу із заявою про надання дозволу на внесення змін до митної декларації №23UА101020045448IJ2 серед іншого, про внесення змін до відомостей графи 43 декларації та замінити у даній графі «6» на «1».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України, номером «1» позначається основний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Оскільки позивач визначив митну вартість автомобіля Subaru Forester за основним методом, що підтверджується вищевикладеним, це спростовує доводи відповідача про застосування декларантом резервного методу визначення митної вартості та неподання документів, що підтверджують заявлену митну вартість і обраний метод її визначення та підтверджує той факт, що рішення про коригування митної вартості №UA101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 прийнято без достатніх правових підстав.
Згідно з Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
У Постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 міститься висновок про те, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити докладну інформацію за джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Для розрахунку митної вартості імпортованого товару застосовано резервний метод, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 МК України, яка грунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД № 23UA2092000451 12U0 від 17.11.2023: легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування, марки Subaru, модель Forester, номер кузова - НОМЕР_5 , номер двигуна - немає даних, двигун - дизель, об`єм - 1998 смГ потужність - 108 кВт, рік випуску - 2014, модельник рік виготовлення -- 2015. дата першої реєстрації 15.07.2015. місць включаючи водія 5 4 800 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статі і VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
У рішенні про коригування митної вартості товарів № UА101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 вказано, що джерелом інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є цінова база САІС ДМСУ.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 встановлено, що посилання на використання цінової бази ЄА1С Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідач надав опис схожого товару за МД №23UA209200045112U0 від 17.11.2023, однак не відомо за яким методом здійснено митне оформлення подібного транспортного засобу, які документи подавались під час розмитнення, митим органом не враховано такі ключові моменти, як технічний стан транспортного засобу (наявність численних пошкоджень, включаючи неробочий двигун), різниця у році випуску автомобіля, пробігу тощо.
Митний орган вказав, що різниця у році випуску транспортних засобів компенсується наявністю у оцінюваного транспортного засобу несправностей у двигуні, що не корелює із твердженнями відповідача про відсутність у задекларованого автомобіля Subaru Forester пошкоджень двигуна («висновок звіту не підтверджується відомостями СТО від 15.11.2023 здійсненого на території Польщі»).
У Постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 також міститься висновок про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем за явленої декларантом митної вартості товару за рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Наявність у відповідача інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартісно більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливали на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларація і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є. якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
При здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом контролюючому органу надано всі необхідні та достатні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування рішення Житомирської митниці Держмитслужби України №UA101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 про коригування митної вартості товарів.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до Житомирської митниці Держмитслужби (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ: 44005610) про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби України №UA101000/2023/000358/2 від 23.11.2023 про коригування митної вартості товарів.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Держмитслужби України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович