Справа № 553/4839/25 
Провадження № 3/553/66/2026 
П О С Т А Н О В А
Іменем України

07.04.2026	м. Полтава	

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участю секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Максименко Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , даних про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року не надано,
за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

15.11.2025, о 06 год. 45 хв., в м. Полтаві, по вул. Підмонастирська, 5, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 прилад ARLM-0451, результат: 0,69‰, у присутності двох свідків.
Від захисника адвоката Максименко Ю.П. надійшло клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначила наступне: 
В протоколі про адміністративне правопорушення міститься твердження про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР, проте доказів того, що він був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, не надано. У матеріалах справи, як письмових, так і на відеозаписі, немає підтверджень законності зупинки та її причини. Щодо порушення огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не було названо ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду. ОСОБА_1 не було роз`яснено, що він має право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та не було названо найближчий заклад охорони здоров`я для проходження огляду. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було запитано чи він погоджується з результатом даного огляду, не роз`яснено, що він має право, у разі незгоди з результатом, пройти огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не було запропоновано ознайомитися з сертифікатом відповідності приладу, що вказує на те, що прилад був не готовий до експлуатації. Перед проходженням огляду, а саме перед продуттям повітря з порожнини рота на газоаналізаторі не здійснювалося відбору проби навколишнього повітря, отже прилад був не готовий. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, який додано до матеріалів справи, не відповідає вимогам інструкції та ОСОБА_1 не було надано другий примірник акту і підписання акту не зафіксовано на бодікамеру. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння мав ОСОБА_1 . Матеріали, скеровані до суду, не мають повної фіксації адміністративного правопорушення. Надано відеозапис під назвою "export-ku41r" тривалістю 19:07 хвилин, даний відеозапис розділений на дві частини: з 06:46:16 по 06:59:21 год. та з 07:54:35 по 08:00:18 год. Доказів, які б свідчили про безперервну фіксацію події 15.11.2025 з моменту виявлення ОСОБА_1 за кермом до проходження ним огляду на стан сп`яніння, до суду не надано. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме о 06:45 год. 15.11.2025, ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. Отже, станом на момент вимоги працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, хоча й пройшов огляд на стан сп`яніння. Бодікамера на яку фіксувалося адміністративне правопорушення закріплена за ОСОБА_2 , але фактично її здійснював старший лейтенант поліції Грома Д.Ю. Дємєнтова взагалі не було під час цього адміністративного правопорушення.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 15.11.2025 вийшов до машини, хотів завести та прогріти, в цей час під`їхала патрульна поліція. Машина була припаркована неподалік від будинку товариша на ім`я ОСОБА_3 , прізвище якого він не пам`ятає та у якого він ночував. Точну адресу місця розташування будинку товариша, у якого він залишився напередодні з ночівлею, також не пам`ятає. Зазначив, що алкоголь напередодні вживав. На пропозицію поліцейських пройти огляд, відмовився, попросив щоб залучили свідків, після чого погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,69‰.
У судовому засіданні захисник Максименко Ю.П. просила закрити провадження в справі з підстав, зазначених у клопотанні.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що 15.11.2025, близько 7-8 год. ранку на автомобілі разом з дружиною їхали роботу, коли їх біля школи № 13 зупинили працівники поліції та запропонували бути свідком проходження огляду на стан сп`яніння громадянином ОСОБА_1 . ОСОБА_1 продув Драгер і було встановлено що він перебуває в стані сп`яніння, результат позитивний. З приводу результату огляду, ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлював.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.
За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 19 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2025 серії ЕПР1 № 513578, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1);
- карткою обліку адміністративного правопорушення від 15.11.2025 (а. с. 2);
- результатами проведеного 15.11.2025, о 06 год. 54 хв., тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад ARLМ-0451, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,69‰ (а. с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений за допомогою Alcotest Drager, у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,69 ‰ (а. с. 4);
- довідкою ВАП УПП в Полтавській області від 17.11.2025 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП протягом року (а. с. 5);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 15.11.2025 (а. с. 6, 7)
- даними відеозаписів з боді-камери (а. с. 8).
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Доводи захисника щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, суд відхиляє з огляду на таке.
Встановлення ознак сп`яніння є результатом візуального сприйняття працівниками поліції відповідних ознак зовнішності та поведінки певної особи, а відтак носить суб`єктивний характер. Наведене узгоджується із положенням Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.
Протокол про адміністративне правопорушення складений у зв`язку з кваліфікацією співробітниками патрульної поліції дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП внаслідок порушення водієм саме п 2.9а ПДР, тобто перебування у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що кваліфікується, як порушення п.2.5 ПДР.
Тобто, ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі лише при відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
З матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер водій не висловив незгоду з результатами огляду.
Відтак, посилання захисника на те, що поліцейські не роз`яснили право водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у разі його незгоди із результатами огляду на місці - суддя вважає неспроможними.
Доводи захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що до протоколу не додано доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є безпідставними та спростовуються даними відеозапису де ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом. В протоколі про адміністративне правопорушення заперечення чи зауваження порушника з цього приводу також відсутні.
Питання щодо підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП і, відповідно, відсутність у матеріалах справи відомостей з приводу зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, на що посилається захисник, не утворює достатню підставу для закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факт керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про те, що перед проведенням тесту за допомогою приладу Drager працівниками поліції не було здійснено відбір проби навколишнього повітря, отже прилад був не готовий, суд оцінює критично.
Такі твердження носять загальний характер, не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом проведення огляду.
Із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився та здійснив продування приладу. Після завершення тестування ОСОБА_1 було продемонстровано результат 0,69 ‰, водій не висловив незгоду з результатами огляду.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що огляд проводився з порушенням встановленого порядку, яке могло вплинути на достовірність результатів. Сам по собі факт посилання захисника на можливі технічні недоліки без їх належного підтвердження не свідчить про недопустимість доказу.
Доводи про те, що відеозапис з бодікамер працівників поліції переривається, не можуть бути підставою для їхнього визнання недопустимими доказами. Період часу, у який було проведено огляд (продуття Дрегару) зафіксовано безперервно.
Доводи про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є істотним порушенням вимог закону та не впливає на встановлену обставину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
З метою перевірки обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, судом двічі викликався поліцейський Грома Д.Ю., проте, без поважних причин до суду не прибув.
Отже, всі доводи захисника суддя розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Оцінивши наявні у справі докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність частиною 1статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.
У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к.
Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Повний текст постанови складено 10.04.2026.

Суддя          Ю.М. Подмаркова