Справа № 420/14384/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
08 травня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;
зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року у сумі 85927 гривень 84 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 21.07.2019 року включно;
зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4082 гривні 10 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 21.07.2019 року включно у загальній сумі 68078 гривень 89 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 22.07.2019 року по 22.03.2022 року включно;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4082 гривні 10 копійок в місяць за період з 22.07.2019 року по 22.03.2022 року включно у загальній сумі 130 758 гривень 88 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 24.03.2022 року по 28.08.2024 року включно;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4082 гривні 10 копійок в місяць за період з 24.03.2022 року по 28.08.2024 року включно у загальній сумі 119 039 гривень 30 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме:
з 01.09.2015 до 21.07.2019 у Військовій академії (м. Одеса);
з 22.07.2019 до 22.03.2022 у Військовій частині НОМЕР_1 ;
з 24.03.2022 до 28.08.2024 року у Військовій частині НОМЕР_2 ;
з 29.08.2024 року по теперішній час у Національному університеті оборони України.
Представник позивача вказує, що 15.03.2025 позивач звернувся до відповідачів із проханням надати інформацію про виплачену індексацію грошового забезпечення.
У позовній заяві вказано, що Військовою академією (м. Одеса) та Військовою частиною НОМЕР_2 надано відповіді, в яких зазначено, що індексація грошового забезпечення у період проходження військової служби позивачу не виплачувалась. Військова частина НОМЕР_1 відповіді на звернення позивача не надала.
У зв`язку з цим, позивач вважає, що у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 йому належна індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року, відповідно до пунктів 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а сума заборгованості за даний період складає 85927,84 грн.
Крім цього, представник позивача вказує, що за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 позивачу нарахована тільки поточна індексація грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%.
Водночас, як зазначено в позовній заяві, позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 21.07.2019, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%. 
Проте, як вказує представник позивача, відповідачем в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 02.05.2018 порівняно не всі складові грошового забезпечення, як наслідок, на думку відповідача сума підвищення грошового забезпечення внаслідок підвищення посадових окладів перевищила суму індексації, яка належала позивачу до виплати у березні 2018 року та на думку відповідача позивачу не належна до виплати індексація-різниця грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 21.07.2019.
В позовній заяві вказано, що Військовою академією (м. Одеса) не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 4082,10 грн в місяць.
За твердженням представника позивача, в результаті протиправної бездіяльності Військової академії (м. Одеса), яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження служби індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині 4082,10 гривень в місяць, Військовою частиною НОМЕР_1 у порушення норм передбачених абзацом 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 не проводилась така виплата у період з 22.07.2019 до 22.03.2022 року на суму: 1316,81 грн. (за 10 днів липня 2019 року) + (4082,10 грн. х 31 місяць) + 2896,97 грн. (за 22 дні березня 2022 року) = 130758,88 грн.
Представник позивача вказує, що з аналогічних мотивів Військовою частиною НОМЕР_2 не виплачувалась індексація-різниця грошового забезпечення 4082,10 гривень в місяць у період з 24.03.2022 до 28.08.2024 у загальній сумі: 1053,44 грн. (за 8 днів березня 2022 року) + (4082,10 грн. х 28 місяців) + 3687,06 грн. (за 28 днів серпня 2024 року) = 119039,30 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльності відповідачів, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Стислий виклад заперечень Військової академії (м. Одеса).
Так, у відзиві представник відповідача вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ст.233 КЗпП України, а тому, на переконання представника відповідача, позов підлягає залишенню без розгляду.
У відзиві представник відповідача детально процитував положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
З покликанням на п.5 Постанови №1078 (в редакції від 15.09.2015, і в попередніх редакціях, включно і з 2008 року), представник відповідача зазначає, що до 01.12.2015, базовий місяць змінювався при зростанні грошових доходів населення, тому жодним чином для позивача він не може бути встановлений з 01.01.2008.
Представник відповідача зауважує, що за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, до грудня 2015 року при обчисленні індексу споживчих цін для індексації заробітної плати працівників відповідно до пункті 5 Порядку використовувався такий термін як «базовий місяць». Базовий місяць визначався для кожного працівника окремо. Після 01 грудня 2015 року, замість терміну «базовий місяць» у Порядку став використовуватись термін «місяць підвищення тарифних ставок (окладів)». Підвищення тарифних ставок (окладів) - не в сенсі підвищення тарифної ставки (окладу) працівнику індивідуально у зв`язку з: призначенням його на більш високу за оплатою посаду; підвищенням його кваліфікаційної категорії, педагогічного звання, педагогічного навантаження тощо, а в сенсі підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства. Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати передбачено здійснювати з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (окладів) за посадами, які займають працівники.
Покликаючись на п.3 Постанови №1013, представник відповідача зауважує, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Представник відповідача вважає, що відсутні правові та фактичні підстави для визнання протиправною бездіяльності Військової академії (м.Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 21.07.2019 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
На переконання представника відповідача, Постановою №1013 визначено місяць підвищення тарифних ставок (окладів) - січень 2016 року, з якого у подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.
На думу представника відповідача, правова позиція Верховного Суду, що міститься у постанові від 19.05.2022 року по справі №400/103/21, не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки під час її формування Верховним Судом не було враховано, що збільшення грошових доходів військовослужбовців у спірний період відбулось не за рахунок збільшення посадових окладів, а за рахунок збільшення додаткових видів грошового забезпечення, а саме премій. При цьому таке збільшення мало постійний характер, оскільки було визначено нормативно-правовим актом Міністерства оборони України.
Окрім того, у відзиві відповідач звертає увагу на аналіз бюджету України та наголошує на відсутність відповідного фінансування.
Стислий виклад заперечень Військової частини НОМЕР_1 
Військова частина НОМЕР_1 не визнає заявлених позовних вимог та вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, мотивує відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та обґрунтовує таким.
Представник Військової частини НОМЕР_1 стверджує, що посилання позивача на відсутність підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не відповідає дійсності.
Так, у відзиві на позовну заяву зазначено, що в березні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» підвищені розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, цей місяць (березень 2018 року) став базовим, і значення індексу споживчих цін у цьому місяці було прийнято за 1 або 100 відсотків.
У зв`язку з цим, як вказано у відзиві на позовну заяву, оскільки обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів, таке обчислення здійснювалось з квітня 2018 року.
Крім цього, представник Військової частини НОМЕР_1 зазначає, що згідно із роз`ясненнями Мінсоцполітики від 04.07.2017 року № 58/0/66-17 та від 09.04.2021 року №2144/0/290-21/51, порівняння суми підвищення заробітної плати із сумою індексації здійснюється в умовах місяця, у якому відбулося таке підвищення.
Отже, представник Військової частини НОМЕР_1 доходить висновку, що якщо з 01.03.2018 підвищено посадові оклади, то обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з квітня 2018 року. Порівняння підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах березня 2018 року, тобто береться грошове забезпечення березня до підвищення посадових окладів та грошове забезпечення березня після підвищення посадових окладів. При цьому, враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру.
Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вказує, що за таких умов підстав для нарахування щомісячної фіксованої суми індексації за період з 22.07.2019 до 22.03.2022 немає.
Представник відповідача вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 не була допущена протиправна бездіяльність у нарахуванні і виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22.07.2019 до 22.03.2022 відповідно до абзаців 4,5,6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, тому такі вимоги є помилковими та не належать до задоволення.
Підсумовуючи, представник Військової частини НОМЕР_1 вказує, що протиправність, наявність якої є підставою для задоволення адміністративного позову, в діях Військової частини НОМЕР_1 – відсутня, а позовні вимоги - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Стислий виклад заперечень Військової частини НОМЕР_2 
Військова частина НОМЕР_2 заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що як вбачається з наданої головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 Довідки про індексовану зарплату військовослужбовця ОСОБА_1 за 2022-2024 роки, позивачу за 2022 рік виплачено індексацію грошового забезпечення: у березні 2022 року у розмірі 173,51 грн., у квітні 2022 року у розмірі 672,35 грн., у травні 2022 року 913,01 грн., у червні 2022 року у розмірі 1017,21 грн., у липні 2022 року у розмірі 1066,00 грн., у серпні 2022 року у розмірі 1281,80 грн., у вересні 2022 року у розмірі 1281,80 грн., у жовтні 2022 року у розмірі 1281, 80 грн., у листопаді 2022 року у розмірі 1424, 80 грн., у грудні 2022 року у розмірі 1470, 86, у серпні 2024 року у розмірі 117, 60 грн..
За твердженням представника Військової частини НОМЕР_2 , оскільки відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №260 щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення виплачується в поточному місяці за минулий, вищевказані суми індексації грошового забезпечення є нарахованими та виплаченими у складі грошового забезпечення за 2022 рік.
При цьому, як зазначено у відзиві на позовну заяву, представник позивача не навів жодних обґрунтованих доводів, які спростували б правильність проведених військовою частиною НОМЕР_2 нарахувань індексації за період з 24.03.2022 до 28.08.2024. 
Крім цього, представник Військової частини НОМЕР_2 вказує, що стосовно індексації за 2023 рік, пунктом 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 зупинено дію Закону №1282-XII, відтак у відповідача був відсутній обов`язок нараховувати позивачу індексацію грошового забезпечення за 2023 рік.
Підсумовуючи, представник Військової частини НОМЕР_2 доходить висновку, що позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі, а тому за результатом розгляду справи просить суд ухвалити рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 13.05.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду роздрукованих додатків до позовної заяви.
Ухвалою суду від 30.05.2025 суд відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, надав сторонам строк на подання заяв по суті справи та витребував у відповідачів:
Військової академії (м. Одеса):
докази проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій академії (м. Одеса) (копії наказів про зарахування на військову службу, про виключення зі списків особового складу тощо);
інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, та з 01.03.2018 року по 21.07.2019 року, з обов`язковим зазначенням базового місяця її нарахування;
інформацію про грошове забезпечення позивача станом на 28.02.2028 та станом на 01.03.2018;
Військової частини НОМЕР_1 :
докази проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 (копії наказів про зарахування на військову службу, про виключення зі списків особового складу тощо);
інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суми індексації грошового забезпечення за період з 22.07.2019 року по 22.03.2022 року, з обов`язковим зазначенням базового місяця її нарахування;
Військової частини НОМЕР_2 :
докази проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 (копії наказів про зарахування на військову службу, про виключення зі списків особового складу тощо);
інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суми індексації грошового забезпечення за період з 24.03.2022 року по 28.08.2024 року включно, з обов`язковим зазначенням базового місяця її нарахування.
Ухвалою суду від 12.11.2025 витребувано у Військової академії (м. Одеса) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, та окремо у лютому 2018 та у березні 2018.
Ухвалою суду від 13.01.2026 зупинено провадження в адміністративній справі №420/14384/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішеннями в адміністративних справах №420/14386/25 та №200/3356/25.
Ухвалою суду від 06.04.2026 поновлено провадження в адміністративній справі №420/14384/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
Наказом начальника Військової академії (по стройовій частині) від 31.08.2015 №199, солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_4 , зарахованого на навчання до Військової академії наказом начальника академії від 29.07.2015 №295 «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2015 році», призначеного на посаду курсанта 1 курсу навчання факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення, наказом начальника академії (по особовому складу) від 29 липня 2015 року №26-ПМ, з 31 серпня 2015 року поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами.
Наказом начальника Військової академії (по стройовій частині) від 21.06.2019 №135, ОСОБА_1 з 21 червня 2019 знято з усіх видів забезпечення, надано щорічну основну відпустку за 2019 рік терміном 30 діб до 21.07.2019 та виключено з 21 липня 2019 року зі списків особового складу Військової академії (м. Одеса), вказано вважати таким, що вибув для подальшого проходження служби на посаді начальника продовольчої служби тилу Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до Довідки від 13.06.2025 №6/65/883 Військової академії (м.Одеса) щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року до 21 липня 2019 року:
за період з грудня 2015 року до жовтня 2018 року індексація не виплачувалась;
за період з листопада 2018 року до травня 2019 року індексація виплачувалась з встановленням базового місяця – березень 2018 року;
за період з червня 2019 року до липня 2019 року індексація не виплачувалась.
Всього нараховано та виплачено індексації: 687,73 грн.
Відповідно до Довідки Військової академії (м.Одеса) щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період лютий-березень 2018 року від 29.05.2025 №6/65/827:
розмір грошового забезпечення у лютому 2018 року – 7658,64 грн;
розмір грошового забезпечення у березні 2018 року – 8039,69 грн.
У вказаній довідці зазначено, що сума збільшення грошового забезпечення у березні місяці 2018 року, що враховується при обчисленні індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до абзаців 4,6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого ПКМУ від 17.07.2003 року № 1078, становить 381,05 грн, прогнозований розмір індексації-різниці складе 4082,10 грн.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2019 №202 ОСОБА_1 з 17 липня 2019 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Відповідно до Довідки-розрахунку грошового забезпечення від 20.05.2025 №0989/10/1960 за 2019 рік, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 :
за період з липня 2019 року до грудня 2019 року виплачено індексацію у загальному розмірі 1033,60 грн.
Відповідно до Довідки-розрахунку грошового забезпечення від 20.05.2025 №0989/10/1961 за 2020 рік, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 :
за період з січня 2020 року до грудня 2020 року виплачено індексацію у загальному розмірі 2607,86 грн.
Відповідно до Довідки-розрахунку грошового забезпечення від 20.05.2025 №0989/10/1962 за 2021 рік, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 :
за період з січня 2021 року до грудня 2021 року виплачено індексацію у загальному розмірі 5503,83 грн.
Відповідно до Довідки-розрахунку грошового забезпечення від 20.05.2025 №0989/10/1963 за 2022 рік, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 :
за період з січня 2022 року до березня 2022 року виплачено індексацію у загальному розмірі 1691,00 грн.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.03.2022 №27 ОСОБА_1 поставлено на всі види забезпечення з 24 березня 2022 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.08.2024 №262 ОСОБА_1 зазначено вважати таким, що вибув до Національного університету оборони України для подальшого проходження служби. З 28 серпня 2024 року виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.
Відповідно до Довідки про індексовану зарплату від 07.06.2025 №8441, яка видана Військовою частиною НОМЕР_2 :
за період з березня 2022 року до грудня 2022 року виплачена індексація у загальному розмірі 10583,14;
за період з січня 2023 року до липня 2024 року індексація не виплачувалась;
за серпень 2024 року виплачено індексацію у розмірі 117,60 грн.
20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Військової академії (м. Одеса) із заявою, в якій просив:
провести виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосування базового місяця «січень 2008 року»;
провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 до 21.06.2019.
Листом Військової академії (м. Одеса) від 25.03.2025 №192/ВихЗВТ/1425 позивачу надано копії карток особового рахунку військовослужбовця, довідку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та витяги з наказів про зарахування та виключення зі списків особового складу.
20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив:
надати інформацію чи виплачувалась позивачу індексація-різниця грошового забезпечення (враховуючи індексацію-різницю) за період з 22.06.2019 до 22.03.2022;
надати інформацію який розмір прожиткового мінімуму застосовано при встановленні позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт в період з 30.01.2020 до 22.03.2022 та який розмір тарифного коефіцієнту застосовано;
надати інформацію який розмір прожиткового мінімуму застосовано при встановленні позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням при розрахунку одноразових видів грошового забезпечення у період з 30.01.2020 до 22.03.2022.
20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із заявою, в якій просив:
надати інформацію чи виплачувалась позивачу індексація-різниця грошового забезпечення (враховуючи індексацію-різницю) за період з 25.03.2022 до 28.08.2024;
надати інформацію який розмір прожиткового мінімуму застосовано при встановленні позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт в період з 25.03.2022 до 28.08.2024 та який розмір тарифного коефіцієнту застосовано;
надати інформацію який розмір прожиткового мінімуму застосовано при встановленні позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням при розрахунку одноразових видів грошового забезпечення у період з 25.03.2022 до 28.08.2024.
Листом Військової частини НОМЕР_2 від 27.04.2025 №3920 надано інформацію про посадовий оклад та оклад за військовим званням визначені згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., (1762,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт тарифного розряду згідно з додатком 1 та 14 Постанови. Для визначення посадового окладу з 24.03.2022 року по 27.07.2023 застосовувався тарифний коефіцієнт 3,84 (для 36 тарифного розряду), з 28.07.2023 року по 28.08.2024 - 3,28 (для 29 тарифного розряду). Для визначення окладу за військовим званням старший лейтенант застосовувався тарифний коефіцієнт 0,68, капітан - 0,72, майор - 0,76. Також надано картку особового рахунку, довідку про індексовану зарплату, витяги з наказів про зарахування та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , довідки про нараховані складові грошової допомоги для оздоровлення.
Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати у спірні періоди індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі – Закон №2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з ч.1-3 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі – Закон №1282-ХІІ).
Положеннями ст.1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Стаття 6 Закону №1282-ХІІ визначає державні гарантії підвищення грошових доходів населення у зв`язку із зростанням цін. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі – Порядок №1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку, він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції Постанови КМ №1013 від 09.12.2015) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Згідно з п. 5 Порядку №1078 (у редакції постанови КМУ №36 від 29 січня 2014 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Отже, відповідно до пункту 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, а з 01.12.2015 – місяць підвищення тарифних ставок (окладів).
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:
до 01.12.2015 – місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;
після 01.12.2015 – місяць збільшення тарифної ставки (окладу).
Як зазначено у п.10-1 Порядку №1078 (чинна на час розгляду справи редакція), для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
При цьому, зміни до п.10-2 Порядку №1078, якими передбачено обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 01.12.2015.
Суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами виникли щодо визначення січня 2008 року базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 01.12.2025 до 28.02.2018.
Як вбачається з матеріалів справи, виникнення даних спірних правовідносин зумовлено нездійсненням відповідачем – Військовою академією (м.Одеса) нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача у відповідний період із застосуванням базового місяця – січня 2008 року.
У цьому контексті суд зауважує, що за змістом пункту 5 Порядку №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Суд зазначає, що з аналізу положень Законів № 2011-XII та № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписами ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Як зазначено у пунктах 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20, враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд уже зазначав, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17.
Верховний Суд у своїй практиці вказував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.
Суд звертає увагу на те, що у названих справах №400/1118/21, №420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Одночасно з цим, Верховний Суд указав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Зрештою, на підставі аналізу наведених норм, Верховний Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Правовідносини у наведених справах і справі ОСОБА_1 є подібними, а, відтак, указаний висновок є релевантним до цієї справи.
У цьому контексті, суд звертає увагу на те, що пунктом 10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015, яка діє з 01 грудня 2015 року) передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
У свою чергу, схема посадових окладів військовослужбовців затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.
В подальшому, після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами військовослужбовців, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Отже, з 01 грудня 2015 року зміна базового місяця для нарахування індексації залежить від підвищення тарифних ставок (окладів).
За таких обставин, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється не індивідуально для кожного працівника, в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а з моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Розмір посадового окладу військовослужбовців встановлено у січні 2008 року (постанова Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 є січень 2008 року, в якому постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не січень 2016 року чи інший базовий місяць.
Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права до спірних правовідносин містяться у постановах Верховного Суду від 17.12.2024 у справі №620/9259/22, від 28.06.2022 у справі №420/4841/21, від 19.05.2022 у справі №380/11904/21.
Щодо суми індексації, належної позивачу до виплати за спірний період, суд зазначає таке.
Сума індексації грошового забезпечення у період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для періоду з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, поділений на 100 відсотків:
грудень 2015 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,70%, наростаючий індекс – 267,10%, величина приросту – 167,10%, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2302,64 грн, належить до виплати – 2302,64 грн;
січень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90%, наростаючий індекс – 271,20%, величина приросту – 171,20%, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
лютий 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,60%, наростаючий індекс – 271,20%, величина приросту – 171,20%, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
березень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,00%, наростаючий індекс – 271,20%, величина приросту – 171,20%, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
квітень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 103,50%, наростаючий індекс – 271,20%, величина приросту – 171,20%, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
травень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,10%, наростаючий індекс – 271,20%, величина приросту – 171,20%, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2482,40 грн, належить до виплати – 2482,40 грн;
червень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,80%, наростаючий індекс – 286,90%, величина приросту – 186,90%, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
липень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,90%, наростаючий індекс – 286,90%, величина приросту – 186,90%, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
серпень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,70%, наростаючий індекс – 286,90%, величина приросту – 186,90%, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
вересень 2016 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;
жовтень 2016 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 102,80%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;
листопад 2016 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;
грудень 2016 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;
січень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,10%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;
лютий 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,00%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1 600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;
березень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1 600,00 грн, сума індексації - 3360,00 грн, належить до виплати - 3360,00 грн;
квітень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3360,00 грн, належить до виплати - 3360,00 грн;
травень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,30%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3536,40 грн, належить до виплати - 3536,40 грн;
червень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,60%, наростаючий індекс- 321,50%, величина приросту - 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, належить до виплати - 3730,06 грн;
липень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,20%, , наростаючий індекс - 321,50%, величина приросту індексу споживчих цін - 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, належить до виплати - 3730,06 грн;
серпень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,90%, наростаючий індекс - 321,50%, величина приросту- 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, належить до виплати - 3730,06 грн;
вересень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 102,00%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, належить до виплати - 3896,78 грн;
жовтень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,20%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, належить до виплати - 3 896,78 грн; (перевищення порогу 103%);
листопад 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1 684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, належить до виплати - 3896,78 грн;
грудень 2017 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,00%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1 762,00 грн, сума індексації - 4258,75 грн, належить до виплати - 4258,75 грн;
січень 2018 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,50%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1 762,00 грн, сума індексації - 4 258,75 грн, належить до виплати - 4258,75 грн;
лютий 2018 року - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1762,00 грн, сума індексації - 4258,75 грн, належить до виплати - 4258,75 грн
Отже, за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року Військовій академії (м.Одеса) належить виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 85927,87 грн.
Розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року включно здійснений судом з урахуванням розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця, наведеного Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2024 року у справі №200/16532/21. 
Суд зазначає, що відповідач не надав доказів щодо виплати індексації позивачу за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, яка розрахована з урахуванням базового місяця – січень 2008.
За таких підстав, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Військової академії (м.Одеса) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, з урахуванням базового місяця – січень 2008 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що до стягнення підлягають суми, які попередньо були нараховані, але не були виплачені з вини суб`єкта владних повноважень, але в даному випадку спірні суми не були нараховані відповідачем на користь позивача, відтак, належним та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є саме зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням в якості базового місяця «січень 2008 року» в сумі 85927,87 грн.
Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 21.07.2019, суд зазначає таке.
Згідно із абз. 2 п.5 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Разом з тим, питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
За змістом абз. 3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (103 відсотка).
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: 
розмір підвищення грошового доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду; суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду (березень 2018 року); 
і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.
Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується.
Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078 (103 відсотка).
Вказане правове питання було предметом судового дослідження Верховного Суду у постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21. У названому судовому рішенні Верховним Судом надано детальні роз`яснення щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні індексації військовослужбовцям у період з березня 2018 року та права на отримання індексації-різниці в період з 01 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби або по дату підвищення посадових окладів за рішенням Уряду.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач – Військова академія (м.Одеса) не нараховував і не виплачував позивачу індексацію - різницю за період з 01.03.2018 до 21.07.2019. Водночас, позивач наполягає на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078, позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 21 липня 2019 року і що це право порушила Військова академія (м.Одеса).
Верховним Судом у постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21 у пунктах 104-109 цієї постанови зазначено коло обставин, які підлягають встановленню на виконання вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, а саме:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Дані правові висновки в подальшому неодноразово підтримувались Верховним Судом і в інших постановах від 06 квітня 2023 року по справі №420/11424/21, від 12 квітня 2023 року по справі №560/13302/21, від 09 травня 2023 року по справі №560/538/22, від 22 червня 2023 року по справі № 520/6243/22 та багатьох інших.
Тобто практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи.
Застосовуючи означені правові висновки Верховного Суду до обставин цієї справи суд зважає на те, що, з довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 судом встановлено, що у лютому 2018 році грошове забезпечення позивача складало 7658,64 грн.
У березні 2018 року посадовий оклад позивача збільшився, у зв`язку із чим, грошове забезпечення ОСОБА_1 за березень 2018 року становило 8039,69 грн.
Отже, місячний грошовий дохід позивача у зв`язку з підвищенням з 01.03.2018 посадових окладів збільшився на 381,05 грн. (8039,69 грн. – 7658,64 грн. = 381,05 грн.). 
Так, у довідці Військової академії (м.Одеса) щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період лютий-березень 2018 року від 29.05.2025 №6/65/827 вказано, що сума збільшення грошового забезпечення у березні місяці 2018 року, що враховується при обчисленні індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до абзаців 4,6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого ПКМУ від 17.07.2003 року № 1078, становить 381,05 грн, прогнозований розмір індексації-різниці складе 4082,10 грн.
Як зазначалося судом раніше, для правильного вирішення справи слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків. 
Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», становив 1762 гривні. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку величини приросту індексу споживчих цін, суд дійшов таких висновків. 
За нормативними правилами, які визначають проведення індексації доходів, розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.
Суд зазначає, що розрахунок величини приросту індексу споживчих цін слід починати з лютого 2008 року, як місяця наступного за тим, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з даними про рівень індексу інфляції, оприлюдненого Держстатом, індекс споживчих цін з січня 2008 року до січня 2018 року становить 353,3 відсотки. Відтак, величина приросту індексу споживчих цін становить 253,3 % (353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) – 100%) = 253,3% (розраховано згідно Додатком 1 Порядку №1078. Дана величина є загальною, а її детальний розрахунок наведено в постанові Верховного Суду від 23.05.2024 №160/15411/23).
Відтак, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становить 4463,15 грн, яка розраховується як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (1762,00 грн. х 253,30%)/100% = 4463,15 грн.).
Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року не перевищує суму можливої індексації, то позивач має право на отримання щомісячної індексації – різниці за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 року у розмірі 4082,10 грн. (4463,15 грн -381,05 грн).
Означене, як вже зазначено судом, не заперечується Військовою академією (м.Одеса), про що свідчить довідка Військової академії (м.Одеса) щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період лютий-березень 2018 року від 29.05.2025 №6/65/827.
Суд враховує, що для належного та ефективного захисту прав позивача суду необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 06.06.2024 у справі № 280/4745/23.
Отже, за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 Військова академія (м. Одеса) повинна була нарахувати та виплатити позивачу вказаний вид індексації.
Матеріалами справи, а саме довідкою щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 від 13.06.2025 №6/65/883 підтверджується, що позивачу з січня 2018 по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не виплачувалась, з листопада 2018 по травень 2019 року виплачувалася поточна індексація. Разом з цим, виплата вказаної індексації не виключає необхідності щомісячної виплати позивачу індексації-різниці за наявності правових підстав для її виплати. Відповідачем не спростовано у процесуальний спосіб тієї обставини, що нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення позивача є індексацією-різницею, а судом цього не встановлено. 
Отже, за вищевикладених обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність у нього законного права на отримання спірної індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 21.07.2019.
Відтак, наявні підстави для зобов`язання Військової академії (м. Одеса) нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 21.07.2019, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Сума належної позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 (всього 16 місяців 21 день) становить: 4082,10 грн х 16 місяців =65313,60 грн, 4082,10 х 21 днів (4082,10 грн/31 день липня 2019 року х 21 день липня 2019 року) = 2765,20 грн. Загальний розмір індексації-різниці за вказаний період становить 68078,88 грн.
Суд зазначає, що ефективним способом захисту та поновлення порушених прав є покладення на Військову академію (м. Одеса) рішенням суду обов`язку вчинити певні дії, які б відповідали вимогам закону, а саме: нарахування та виплата позивачеві індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, за період з 01 березня 2018 року до 21 липня 2019 року з розрахунку 4082,10 грн на місяць.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 22.07.2019 до 22.03.2022, суд виходить з такого.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2019 №202 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, де останній проходив військову службу до 22.03.2022.
Означені обставини визнаються сторонами у заявах по суті.
Суд зазначає, що право на виплату індексації різниці після зміни місця служби до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) підтверджено Верховним Судом в постановах по справам від 10 квітня 2024 року у справі №200/564/23, від 19 лютого 2025 року у справі №420/2653/24.
За таких підстав, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання індексації-різниці під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 4082,10 грн.
Водночас, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.07.2025 по справі №200/3356/25, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2026, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії:
визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 22.03.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2022 року по 22.03.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із збереженням відсотковості показників надбавки за особливості проходження служби та премії та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Тобто, вказаним рішенням суду встановлено, що відповідачем – Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 до 22.03.2022 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за відповідною посадою, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.
Отже, суд доходить висновку, що з 29 січня 2020 року відбулась зміна посадового окладу позивача у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд враховує, що не може одночасно існувати двох судових рішень, у яких встановлені взаємовиключні юридичні факти щодо однієї і тієї ж особи (неможливість існування двох взаємовиключних судових рішень). Саме такі висновки висновував Верховний Суд, зокрема у постановах від 09.11.2022 у справі №205/7254/18, від 25.01.2024 у справі №500/2239/22.
З урахуванням наведеного судом вище, суд зазначає, що позовні вимоги позивача щодо нарахування та виплати індексації-різниці за період з 29.01.2020 до 22.03.2022, є передчасними.
Окрім того, застосовуючи підхід Верховного Суду, викладений у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, та ураховуючи, що 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 встановлені нові розміри окладів військовослужбовців (з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року), то з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку №1078, відповідні місяці стануть місяцями підвищення доходу позивача (підвищення посадових окладів), за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, у порівнянні з попередніми місяцями підвищення посадового окладу позивача.
Тобто, за правилами, визначеними Порядком №1078, слід порівнювати саме індексацію грошового забезпечення у місяці підвищення посадового окладу з попереднім місяцем підвищення посадового окладу, а не постійно з січнем 2008 року, як вважає позивач.
За таких обставин, суд вважає, що не належать до задоволення позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29.01.2020 до 22.03.2022.
Натомість, до 29.01.2020 позивач має право на нарахування індексації-різниці у розмірі 4082,10 грн на місяць.
З матеріалів справи встановлено, що за період з 22.07.2019 до 22.03.2022 Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу виплачувалася поточна індексація. Разом з цим, виплата вказаної індексації не виключає необхідності щомісячної виплати позивачу індексації-різниці за наявності правових підстав для її виплати. Відповідачем не спростовано у процесуальний спосіб тієї обставини, що нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення позивача є індексацією-різницею, а судом цього не встановлено. 
З аналогічних наведених вище підстав, суд доходить висновку що Військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність у ненарахуванні та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22.07.2019 до 28.01.2020, відповідно до абзаців 4,5,6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Провівши відповідний розрахунок, суд доходить висновку, що розмір невиплаченої позивачу індексації за період з 22.07.2019 до 28.01.2020 становить: 25282,68 грн (4082,10 грн х 6 місяців 6 днів (з 22.07.2019 до 28.01.2020).
Отже, слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю за період з 22.07.2019 до 28.01.2020 в розмірі 25282,68 грн.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу з 24.03.2022 до 28.08.2024, суд виходить з такого.
Суд встановив, що позивач у період з 24.03.2022 до 28.08.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .
Як вже зазначено судом, право на виплату індексації різниці після зміни місця служби до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) підтверджено Верховним Судом в постановах по справам від 10 квітня 2024 року у справі №200/564/23, від 19 лютого 2025 року у справі №420/2653/24.
Водночас, згідно з даними КП «ДСС» та Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 по справі №420/14386/25 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 :
визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.03.2022 року по 19.05.2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 – 2023 роки без врахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року, у відповідні роки на відповідний тарифний коефіцієнт.
зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат за період з 24.03.2022 року по 19.05.2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 – 2023 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом станом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року - 2481 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року - 2684 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
З урахуванням наведеного судом вище, суд зазначає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення індексації-різниці за період з 24.03.2022 до 19.05.2023, є передчасними.
Окрім того, застосовуючи підхід Верховного Суду, викладений у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, та ураховуючи, що 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 встановлені нові розміри окладів військовослужбовців (з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року), то з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку №1078, відповідні місяці стануть місяцями підвищення доходу позивача (підвищення посадових окладів), за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, у порівнянні з попередніми місяцями підвищення посадового окладу позивача.
Тобто, за правилами, визначеними Порядком №1078, слід порівнювати саме індексацію грошового забезпечення у місяці підвищення посадового окладу з попереднім місяцем підвищення посадового окладу, а не постійно з січнем 2008 року, як вважає позивач.
Також суд зазначає, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 3 листопада 2023 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 – 34, 38, 39, 41 – 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що роботодавці звільнені від обов`язку індексувати заробітну плату працівників у 2023 році, а отже за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року також відсутні підстави для нарахування та виплати індексації - різниці.
Що стосується 2024 року, суд зауважує, що статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Отже, якщо приріст індексу споживчих цін (коефіцієнт індексації) обчислюється з 01.01.2024, то в силу вимог пункту 5 Порядку №1078 приріст розраховується з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, тобто таким місяцем є грудень 2023 року.
Індексація грошових доходів проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%.
Порядком №1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Державною службою статистики України і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним.
Індекси споживчих цін опубліковані Державною службою статистики України в газеті «Урядовий кур`єр» та становили (по відношенню до попередніх місяців): за січень - 100,4% (дата опублікування 13.02.2024); за лютий - 100,3% (12.03.2024); за березень - 100,5% (11.04.2024); за квітень - 100,2% (14.05.2024); за травень - 100,6% (12.06.2024).
У червні 2024 року по відношенню до травня 2024 року індекс споживчих цін становив 102,2%, за період січень-червень 2024 року - 104,3% (дата опублікування 12.07.2024).
Так, наростаючим підсумком індекс споживчих цін у період з січня по червень 2024 року перевищив 103% лише в червні 2024 року і склав 104,3%. До червня 2024 року перевищення індексом споживчих цін показника 103% не було.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін за червень 2024 року, є липень 2024 року, тобто, підвищення заробітної плати військовослужбовця у зв`язку з її індексацією повинно здійснитись у серпні 2024 року.
За наведеного слідує, що починаючи з січня до липня 2024 року індексація військовослужбовців не проводилася, адже не було перевищення порогу індексації 103% відповідно до даних Державної служби статистики України.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 24.03.2022 до 28.08.2024.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання виплатити індексацію із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, суд зазначає таке.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, затверджені порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).
Відповідно до пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус, зокрема військовослужбовця, а також особам, з числа військовослужбовців звільнених із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктами 4 та 5 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, Порядком № 44 передбачено виплату грошової компенсації лише при виплаті грошового забезпечення, з якого утримуються відповідні податки.
Суд звертає увагу, що на відповідачів, як податкових агентів, Законом покладено кореспондуючий обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією такої суми позивачу.
Отже, відсутні підстави зобов`язувати відповідачів здійснити на користь позивача заявлену компенсацію, оскільки відповідний обов`язок виникає одночасно з виплатою нарахованої відповідачами сум індексації грошового забезпечення, які не були належним чином виплачені під час проходження військової служби, тобто у майбутньому, а отже відповідні позовні вимоги є передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, правові висновки Верховного Суду, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Зважаючи на відсутність доказів понесення інших судових витрат позивачем, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової академії (м. Одеса) (вул.Фонтанська дорога, буд. 10, м. Одеса, Одеська обл., 65009, код ЄДРПОУ 24983020), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.
Зобов`язати Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року у сумі 85927,87 грн.
Визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 21.07.2019.
Зобов`язати Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 4082,10 грн на місяць за період з 01.03.2018 до 21.07.2019 у загальній сумі 68078,88 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 22.07.2019 до 28.01.2020.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 4082,10 грн на місяць за період з 22.07.2019 до 28.01.2020 у загальній сумі 25282,68 грн, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО