23.02.2026

Справа № 720/154/26
Провадження № 1-кп/720/121/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 42026261220000005 від 12 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тур`є Старосамбірського району Львівської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, заміжньої, із середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року близько 01 години 59 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в службовому кабінеті приміщення міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига», що знаходиться в с. Мамалига Дністровського району Чернівецької області, під час проходження прикордонного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України, будучи повідомленою про прийняття відносно її чоловіка громадянина республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) рішення щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно усвідомлюючи, що старший лейтенант ОСОБА_7 є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконані службових обов`язків, безпосередньо висловила словесну пропозицію старшому лейтенанту ОСОБА_7 надати їй особисто неправомірну вигоду та надала службовій особі, а саме начальнику 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 старшому лейтенанту ОСОБА_7 неправомірну вигоду в грошовому еквіваленті в сумі 100 євро, які поклала перед старшим лейтенантом ОСОБА_7 на її робочий стіл, за невчинення нею на користь третьої особи - її чоловіка ОСОБА_5 , дій пов`язаних із притягненням останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція надати та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища.
Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала частково та показала, що 12 січня 2026 року близько 02 години вона перебуваючи в службовому кабінеті приміщення міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига», під час проходження прикордонного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України старший лейтенант ОСОБА_7 повідомила, що відносно її чоловіка громадянина республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. Після цього, вона надала старшому лейтенанту ОСОБА_7 100 євро для сплати штрафу, яких поклала на робочий стіл. При цьому, інспектор прикордонної служби не повідомила їй про накладення стягнення у виді штрафу та його розмір, не вимагала сплати штрафу. Сплати штраф вона вирішила сама за протиправні дії її чоловіка. 
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, яких суд вважає належними та допустимими. 
Так, свідок ОСОБА_7 показала суду, що працює начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 . 12 січня 2026 року близько 01 години 59 хвилин під час проходження прикордонного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України, нею була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП відносно громадянина республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ). Під час оформлення вказаної постанови обвинувачена висловила їй словесну пропозицію надати неправомірну вигоду та надала їй неправомірну вигоду в грошовому еквіваленті в сумі 100 євро, яких поклала їй робочий стіл, за невчинення нею дій щодо притягнення її чоловіка ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності. Будь-якої розмови про те, що надані обвинуваченою гроші кошти є сплатою штрафу за незаконні дії чоловіка останньої, не було. 
Крім того, вина обвинуваченої підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- протоколом огляду місця події від 12 січня 2026 року, з якого вбачається, що вказаного числа о 03 годині в кабінеті начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_7 було виявлено грошові кошти в сумі 100 євро;
- постановою від 12 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП відносно громадянина республіки Молдова ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 );
- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 червня 2024 року про призначення старшого лейтенанта ОСОБА_7 начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б);
- протоколом огляду речі – СД диску із відеозаписом з бодікамери старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 12 січня 2026 року, з якого вбачається, що 12 січня 2026 року близько 01 години 59 хвилин під час проходження прикордонного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України, обвинувачена надала старшому лейтенанту ОСОБА_7 неправомірну вигоду в грошовому еквіваленті в сумі 100 євро, які поклала перед нею її робочий стіл, за невчинення нею на користь третьої особи - її чоловіка ОСОБА_5 , дій пов`язаних із притягненням останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП. При цьому, старший лейтенант ОСОБА_7 відмовлялася брати від обвинуваченої будь-які кошти, попередивши її, що за такі дії є кримінальна відповідальність. 
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченої у пропозиції надання та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення нею в інтересах третьої особи, будь-якої дії із використанням службового становища, повністю доказана та її дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 369 ч. 1 КК України. 
Судом покладені в основу рішення досліджені в порядку ст. 94 КПК України докази, які об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не мають суперечностей, прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та які у своїй сукупності поза розумним сумнівом вказують на вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення. 
Покази обвинуваченої в судовому засіданні про те, що вона надавала службовій особі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошові кошти для сплати штрафу, а не неправомірну вигоду, суд оцінює критично та вважає їх способом захисту обвинуваченої від пред`явленого їй обвинувачення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, так як її покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене їй обвинувачення поза розумним сумнівом. 
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Зокрема, суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, є пенсіонеркою, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено. 
З досудової доповіді органу пробації від 09 лютого 2026 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченою повторного правопорушення середній, ризик для суспільства середній. Зважаючи на поведінку обвинуваченої, її спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. 
Приймаючи до уваги, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності та є особою похилого віку, суд вважає за доцільне призначити їй міру покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України. 
Речові докази - грошові кошти в сумі 100 євро, які стали предметом кримінального правопорушення і призначалися як засіб для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, підлягають спеціальної конфіскації в дохід держави в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України. 
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази у справі: 
- грошові кошти в сумі 100 (сто) євро, які зберігаються у ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, конфіскувати в дохід держави як предмет кримінального правопорушення, які призначалися як засіб для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення;
- СД диск із відеозаписом з бодікамери старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 12 січня 2026 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити у справі. 
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 

Суддя          ОСОБА_1