Справа № 362/7273/25
Провадження № 1-кп/362/345/26
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року місто Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні (№ ЄРДР №42025270000000022від 04.03.2025) за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,  ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
Учасники провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_2 ,
захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025270000000022 від 04.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просив його задовольнити. 

Захисник обвинуваченого заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив призначити обвинуваченому заставу, визначену законодавством.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, просив призначити заставу, визначену законодавством, просив врахувати, що він людина похилого віку і йому дуже важко знаходитися в умовах СІЗО і взагалі він не розуміє, що відбувається.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2025 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 до 07.02.2026. Вказаною ухвалою підтверджено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_2 неодноразово продовжувався, востаннє – 22.01.2026.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши наявні в справі письмові матеріали, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зберігається, враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість передбаченого покарання, а саме: ОСОБА_2 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, є пенсіонером, тобто не є особою призивного віку та не підлягає мобілізації, що дає йому змогу безперешкодно здійснити перетин державного кордону України, що створює передумови для вжиття ним заходів щодо безперешкодного залишення місця проживання з метою ухилення від відбування покарання. Крім того, ОСОБА_2 затримано 04.02.2025 в м. Ковель Волинської області, коли він намагався здійснити незаконний перетин державного кордону України. Також суд враховує, що ОСОБА_2 інкримінується пособництво державі-агресору та неконтрольованість окремих територій України, тому є ризик того, що обвинувачений, використовуючи свої зв`язки з представниками РФ, може переховуватись за їх допомогою на вказаних територіях та перейти на сторону ворога.

У цьому кримінальному провадженні свідки ще не допитані, тобто ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження, тому ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зберігається.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачений ОСОБА_2 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, оскільки останньому інкримінуються систематичні поставки скла різного маркування на територію Російської Федерації, у вчиненні яких він не розкаявся, не пошкодував, продовжував свою злочинну діяльність аж до її викриття, як вбачається з обвинувального акта, що свідчить про те, що ОСОБА_2 має відпрацьовані зв`язки на території РФ та РБ, тому, перебуваючи на волі, може продовжити надавати допомогу державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_2 , суд оцінює і враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідківта вчинення інших кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_2 особливо тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні; особу обвинуваченого, відсутність доказів щодо неможливості утримання його через вік та стан здоров`я в умовах позбавлення волі.
Окрім наведеного, суд виходить з того, що на разі в Україні діє воєнний стан.
Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Тобто, на час дії воєнного стану у разі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 111-2 КК України, законодавець безальтернативно визначив єдиний можливий до застосування запобіжний захід – тримання під вартою. Зазначена норма процесуального закону є чинною, неконституційною не визнавалась.
За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_2 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, враховуючи дію на даний час воєнного стану, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України з метою забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини, що стали підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не визначає ОСОБА_2 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні, зокрема, злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 11-2 КК України.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 314, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, –

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою – задовольнити.
Продовжити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.
Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчує свою дію «17» травня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя           ОСОБА_1