Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Справа№200/693/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.01.2026 року про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 21.01.2026 року про перерахунок/переведення на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- періодів роботи відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи та направлення на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці – 1 місяць 27 днів; з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно – 8 днів; з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи – 2 місяці; з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного – 1 місяць 5 днів; з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним – 5 місяців 11 днів; з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 1 місяць 5 днів; з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах – 7 місяців 20 днів; з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею – 9 днів; з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 3 місяці 3 дні; з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах – 11 днів; з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 8 місяців 11 днів; з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 9 днів; з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 8 місяців; з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 1 рік 1 день; додаткових 9 років 9 місяців відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 (враховуючи усі періоди роботи за Списком № 1 за формулою 13 повних років - 9 місяців );
- період перебування на інвалідності з 11.04.2020 року по 21.01.2026 року – 5 років 9 місяців 21 день;
3. Перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, не зважаючи на наявність у позивача права на пенсію за віком, яке підтверджено належними доказами, необґрунтовано та протиправно відмовив позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Зокрема, наголошено, що при зверненні до Пенсійного фонду України із заявою від 21.01.2026, позивач мав більше 25 років пільгового стажу роботи, що достатньо для переведення останнього з одного виду пенсії (по інвалідності III гр. Професійне захворювання) на інший (за віком) відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також відповідач під час розгляду заяви та під час розрахунку стажу позивачу не врахував висновки Верховного Суду у постанові від 18.11.2024 року у справі № 200/1009/24 та не здійснив розрахунку пільгового стажу відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
02 березня 2026 року від представника позивача, адвоката Євдокімова О.М. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якому позивач просить:
1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.01.2026 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;
2. визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.02.2026 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;
3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2026 про перерахунок/переведення на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення йому пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- періодів його роботи відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи танаправлен на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці – 1 місяць 27 днів; з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно – 8 днів; з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи – 2 місяці; з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного – 1 місяць 5 днів; з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним – 5 місяців 11 днів; з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 1 місяць 5 днів; з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах – 7 місяців 20 днів; з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею – 9 днів; з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 3 місяці 3 дні; з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах – 11 днів; з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею – 8 місяців 11 днів; з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 9 днів; з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 8 місяців; з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі – 1 рік 1 день;
- додаткових 9 років 9 місяців відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 (враховуючи усі періоди роботи за Списком № 1 за формулою 13 повних років 9 місяців );
- період перебування на інвалідності з 11.04.2020 року по 21.01.2026 року – 5 років 9 місяців 21 день;
4. перевести ОСОБА_1 з 21 січня 2026 року з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року уточнена позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в розмірі 1 064,96 грн за 2 позовну вимогу немайнового характеру.
03 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, подана квитанція про сплату №0152-6657-7777-4053 від 03.03.2026 судового збору у розмірі 1 064,96 грн.
Отже, позивачем усунуті недоліки уточненої позовної заяви, які визначені ухвалою суду від 03 березня 2026 року.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог по справі №200/693/26 прийнято до розгляду. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням уточнених позовних вимог.
Представник відповідача подав до суду відзив (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), у якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, що за результатами розгляду наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що страховий стаж роботи Позивача за Списком № 1, який дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058, становить 13 років 8 місяців 29 днів, в тому числі період знаходження на інвалідності в зв`язку з труд. каліцтвом/проф. захворюванням з актом П4 – 5 років 8 місяців 21 день, а отже правових підстав для переведення на пенсію за віком немає.
У відповіді на відзив позивач зауважував, що отримавши рішення пенсійного органу про відмову від 29.01.2026, звернувся за захистом своїх прав до суду, однак рішенням від 12.02.2026 відповідач перевів позивача з 21.01.2026 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Водночас, вже як вказує відповідач у відзиві, в процесі підготовки матеріалів для надання відзиву на дану позовну заяву, останнім знову переглянуто правомірність переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та за результатами повторного перегляду заяви ОСОБА_1 № 318 від 21.01.2026 було прийнято рішення № 051330001647 від 23.02.2026 про відмову ОСОБА_1 в переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
Тобто, відповідач тричі змінював рішення стосовно однієї заяви позивача від 21.01.2026 № 318, що свідчить про недобросовісну та протиправну поведінку пенсійного органу в контексті наданих йому повноважень.
Більш того, висновки щодо відсутності підстав для зарахування деяких періодів роботи до стажу є безпідставними та невмотивованими.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (дислокація – смт. Північне) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. 
21.01.2026 ОСОБА_1 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою № 318 про перерахунок пенсії, а саме – перехід на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону № 1058.
Рішенням від 29.01.2026 (реєстраційний номер 051330001647) пенсійний орган відмовив позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зазначивши у своєму рішенні, що згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 12 років 5 місяців 0 днів, в тому числі стаж роботи, який дає право на пенсію незалежно від віку відповідно частини 3 статті 114 Закону № 1058 - 8 років 0 місяців 0 днів, що є недостатнім для переведення на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
В подальшому, відповідачем за результатами повторного розгляду заяви № 318 від 21.01.2026 про перехід на інший вид пенсії ОСОБА_1 переведено з 21.01.2026 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та нараховано доплату за період з 21.01.2026 по 28.02.2026 у сумі 1 563,40 грн.
Згодом, відповідачем було переглянуто правомірність переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та за результатами перегляду матеріалів справи позивача та заяви ОСОБА_1 № 318 від 21.01.2026 відповідачем було прийнято рішення № 051330001647 від 23.02.2026 про відмову ОСОБА_1 в переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
Не погодившись з відмовою в переведенні на пільгову пенсію за віком, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»( далі по тексту - Закон № 1058).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону № 1058 винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Частиною 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий, склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.
До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Відтак, пільговий стаж за Списком № 1 за кваліфікуючими ознаками відповідає пільговому стажу за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202, а тому стаж за Списком №1 має бути врахований як стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 в випадку призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, і навпаки стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 має бути врахований при призначенні пенсії за Списком № 1, згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, як 1:1, за винятком провідних професій для яких визначено інше співвідношення.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім пункту 1 частини 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зменшується на один рік.
Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії(посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці продовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва. Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058).
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. У разі відсутності відповідних записів у ній, стаж підтверджується порядком, який встановлено Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Відмовляючи у призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області у рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначило, що страховий стаж особи на дату звернення становить 12 років 5 місяців 0 днів, в тому числі стаж роботи, який дає право на пенсію незалежно від віку відповідно частини 3 статті 114 Закону № 1058 - 8 років 0 місяців 0 днів. Право на пенсійну виплату відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Як зазначає позивач, до його пільгового стажу роботи відповідач не зарахував період перебування на інвалідності (професійне захворювання) з 11.04.2020 року по 21.01.2026 року, що дорівнює 5 років 9 місяців 21 день.
Також за наявним розрахунком стажу, який відповідач завантажив до електронного кабінету з приміткою 21.01.26, пенсійним органом до пільгового стажу позивача за Списком № 1 протиправно не зараховані наступні періоди роботи:
з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи та направлений на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці ( запис у трудовій книжці № 1, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 1 місяць 27 днів;
з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно ( запис у трудовій книжці № 2, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 8 днів; 
з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи ( запис у трудовій книжці № 3, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 2 місяці; 
з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного ( запис у трудовій книжці № 4, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 1 місяць 5 днів; 
з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним ( записи у трудовій книжці №№ 5-6, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 5 місяців 11 днів; 
з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею ( записи у трудовій книжці №№ 7-8, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ014А2, ЗПЗ013А1 ) – 1 місяць 5 днів;
з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах ( записи у трудовій книжці №№ 9-10, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 7 місяців 20 днів; 
з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею (записи у трудовій книжці №№ 11-12, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 9 днів; 
з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею ( записи у трудовій книжці №№ 13-14, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 3 місяці 3 дні; 
з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах ( запис и у трудовій книжці №№ 15- 16, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 11 днів;
з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею ( записи у трудовій книжці №№ 17-18, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 ) – 8 місяців 11 днів;
з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ( записи у трудовій книжці №№ 19-20 ) – 9 днів; 
з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ( записи у трудовій книжці №№ 26-27, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ014А2 ) – 8 місяців; 
з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (записи у трудовій книжці №№ 28-29, також такий період облікований у довідці ОК-5 за кодом спецстажу ЗПЗ014А2 ) – 1 рік 1 день.
Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , останній працював з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи та направлений на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці (запис у трудовій книжці № 1 ), з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно (запис у трудовій книжці № 2), з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи (запис у трудовій книжці № 3), з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного (запис у трудовій книжці № 4 ), з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним (записи у трудовій книжці №№ 5-6), з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (записи у трудовій книжці №№ 7-8 ), з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах ( записи у трудовій книжці №№ 9-10), з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею (записи у трудовій книжці №№ 11-12 ), з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (записи у трудовій книжці №№ 13-14), з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах (записи у трудовій книжці №№ 15-16), з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (записи у трудовій книжці №№ 17-18), з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (записи у трудовій книжці №№ 19-20), з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (записи у трудовій книжці №№ 26-27), з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (записи у трудовій книжці №№ 28-29), 10.04.2020 року я звільнений з роботи за станом здоров`я згідно висновку МСЕК по ст. 40 п. 2 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за інвалідністю (запис № 29).
При цьому, всі записи в трудовій книжці про періоди роботи виконані роботодавцями у відповідності до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і не містять неточних або неправильних записів чи будь-яких виправлень, що також не заперечується представником пенсійного органу.
Як зазначає відповідач, періоди роботи з 17.06.2003 по 13.08.2003; з 14.08.2003 по 21.08.2003; з 22.08.2003 по 21.10.2003; з 22.10.2003 по 27.11.2003; з 28.11.2003 по 08.05.2004; з 03.06.2005 по 07.07.2005; з 01.08.2005 по 20.03.2006; з 03.04.2006 по 11.04.2006; з 03.07.2006 по 05.10.2006; з 11.10.2006 по 21.10.2006; з 01.11.2006 по 09.07.2007 у зв`язку з відсутністю пільгових довідок; з 23.12.2009 по 31.12.2009 та з 01.08.2018 по 31.03.2019 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.
Період з 09.04.2019 по 10.04.2020 не було враховано до пільгового стажу, оскільки на дату призначення пенсії по інвалідності відсутня сплата страхових внесків. Після сплати страхових внесків з 01.04.2023 автоматичним масовим перерахунком з додаванням стажу відповідно до ч. 4 статті 42 Закону № 1058 цей період було додано до загального страхового стажу.
Відповідач звертав увагу суду на те, що при повторному розгляді матеріалів пенсійної справи було встановлено, що в наданій до заяви про призначення пенсії по інвалідності в довідці про пільговий стаж від 16.04.2020 № 5-71/721 не зазначено, що у період навчання в учбовому пункті здійснювалась оплата згідно тарифної ставки штатного працівника.
Частиною першою ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Абзацом 9 частини шостої статті 20 цього Закону встановлено, що за осіб, зазначених у пунктах 8, 11-14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога, надбавка і компенсації.
Частиною 2 статті 20 Закону № 1058 передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Згідно з абзацом 39 частини першої статті 1 Закону № 1058, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
З наведеного випливає, що саме на роботодавця покладено обов`язок сплачувати страхові внески за працівника.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для неврахування спірного періоду до загального трудового стажу позивача.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а, від 04.09.2018 в справі № 482/434/17.
Окрім цього, суд зазначає, що посилання у відзиві пенсійного органу на те, що для підтвердження пільгового характеру роботи необхідне обов`язкове долучення уточнюючих довідок підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами, суд вважає неприйнятними, оскільки, як зазначав суд вище, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 460/5271/16-а.
Таким чином, коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.
При цьому, трудова книжка позивача містить записи про спірні періоди роботи на відповідних посадах і у наведений період часу, що є належним доказом роботи позивача.
Отже, за наявності належно оформленої трудової книжки, посилання пенсійного органу на неточності або відсутність відомостей у довідці про пільговий стаж від 16.04.2020 № 5-71/721 є неприйнятним.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача за періоди з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року, з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року, з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року, з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року, з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року, з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року, з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року, з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року, з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року, з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року, з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року, з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року, з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року. 
Щодо не зарахування до пільгового стажу часу перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 11.04.2020 по 21.01.2026, суд бере про наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, зокрема довідками МСЕК підтверджується, що позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності з 03.04.2020 року з причин професійного захворювання безстроково та у зв`язку з втратою працездатності його 10.04.2020 було звільнено з посади забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі.
Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Також положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці» визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі №185/8991/16-а.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
До пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийшла на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період з 10.04.2020 по 21.01.2026 перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, який склав 5 років 9 місяців 21 день.
Окрім цього, суд встановив, що відповідачем не застосовано до спірних правовідносин роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне врахувати наступне.
Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
У листі від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року № 1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.
Суд зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
Таким чином, у даному випадку підлягає застосуванню роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року справа № 200/1009/24, від 09 квітня 2025 року у справі №200/6443/23.
Як наслідок, суд вважає належним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про переведення його на пенсію за віком, зарахувавши до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення йому пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- періодів його роботи відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи та направлення на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці; з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно; з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи; з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного; з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним; з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах; з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею; з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;
- період перебування на інвалідності з 11.04.2020 року по 21.01.2026 року; 
Із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах».
Водночас, вимога щодо зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягає задоволенню, оскільки відповідний розрахунок стажу в даному випадку є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.
Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги наведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи характер задоволених вимог та те, що частину порушень відповідачем було виправлено вже під час розгляду справи, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в повному розмірі 2 129,92 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.01.2026 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.02.2026 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2026 про перерахунок/переведення на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення йому пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- періодів його роботи відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 17.06.2003 року по 13.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи та направлення на дільницю № 1 тимчасово на 2 місяці; з 14.08.2003 року по 21.08.2003 року на посаді учня гірника на підземні роботи постійно; з 22.08.2003 року по 21.10.2003 року на посаді гірника 3 розряду на підземні роботи; з 22.10.2003 року по 27.11.2003 року на посаді учня гірника очисного забою підземного; з 28.11.2003 року по 08.05.2004 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду підземним; з 03.06.2005 року по 07.07.2005 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 01.08.2005 року по 20.03.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду на підземних роботах; з 03.04.2006 року по 11.04.2006 року на посаді учня забійника на відбійних молотках першого розряду з повним робочим днем під землею; з 03.07.2006 року по 05.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 11.10.2006 року по 21.10.2006 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; з 01.11.2006 року по 09.07.2007 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 23.12.2009 року по 31.12.2009 року на посаді учня забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року на посаді забійника на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;
- період перебування на інвалідності з 11.04.2020 року по 21.01.2026 року; 
Із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 129,92 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.О.Черникова