Номер провадження: 33/813/463/26
Номер справи місцевого суду: 521/1609/25 
Головуючий у першій інстанції Тихонова О. А. Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С., представника Одеської митниці Держмитслужби України Берназ В.П., захисника Логачова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Логачова В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2025 стосовно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- пронакладення стягнення у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 % вартості товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 95 000 грн, без конфіскації цих товарів.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник Логачов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на необґрунтованість постанови, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Окрім цього, захисник Логачов В.В. в апеляційній скарзі порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду, як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що постанова була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , копію вказаної постанови він не отримав, про її існування йому стало відомо лише 26.12.2025 після того як в телефонний застосунок «Дія» йому прийшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження стосовно нього, відкритого на виконання оскаржуваної постанови. 
Надалі, він уклав договір про надання правничої допомоги із адвокатом, який 29.12.2025 через підсистему Електронний суд направив до суду апеляційну скаргу на постанову від 15.04.2025, яка однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.01.2026 була повернута адвокату в зв`язку із недолученням до неї договору про надання правничої допомоги. Усунувши недоліки, адвокат 12.01.2026 повторно подав апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Логачова В.В., який підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, позицію представника митниці Берназ В.П., яка заперечувала проти клопотання захисника, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке. 
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006 суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. The United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.
За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Частини 1 та 3 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачають, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
При цьому, чинний КУпАП не передбачає чіткого нормативного регулювання порядку прийняття рішення за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, враховуючи зазначену вище прогалину в нормативному регулюванні, в даному випадку апеляційний суд вважає за необхідне, на підставі аналогії закону, застосувати норми найближчої галузі процесуального права, яка регулює подібні суспільні відносини кримінального процесуального права.
Стаття 21 КПК України закріплює одну із основних засад судочинства доступ до правосуддя, відповідно до ч. 1 якої кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При цьому ч. 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Разом із тим, ч.ч. 1 та 3 ст. 285 КУпАП передбачають, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 15.04.2025, у якому за результатами розгляду справи про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України судом було прийнято рішення.
Водночас, матеріали справи не містять жодної інформації стосовно вручення (отримання) копії повного тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 або його захисником, у межах визначеного законом строку на апеляційне оскарження постанови.
Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові в Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України.
Водночас, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
У Рішенні Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 було сформульовано юридичну позицію, за якою законодавчо визначений механізм реалізації права на судовий захист, що включає в себе, зокрема, право на апеляційний перегляд справи, є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя; обсяг права на апеляційний перегляд справи, що визначається законом, має гарантувати особі ефективну реалізацію права на судовий захист задля досягнення цілей правосуддя, забезпечуючи захист інших конституційних прав і свобод такої особи.
Враховуючи вище наведене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 або його захисником, які дізналися про її існування лише 26.12.2025 та після цього 29.12.2025 вперше, а після усунення недоліків 12.01.2026 вдруге захисник звернувся до суду з апеляційною скаргою, тобто в короткі інтервали часу з дотриманням приписів ст. 294 КУпАП, з метою реалізації права на доступ до суду, гарантованого чинним законодавством та Конвенцією про захист прав людини та її основоположних свобод, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення клопотання захисника Логачова В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови як пропущеного із поважних причин. 
Керуючись ст.ст. 7, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Задовольнити клопотання захисника Логачова В.В., в інтересах ОСОБА_1 , та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Призначити розгляд апеляційної скарги захисника Логачова В.В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України на 11:30 год. 09.04.2026 в залі судових засідань № 9 Одеського апеляційного суду, про що повідомити учасників провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца