ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/61435/24 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції: 
Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Сорочка Є.О.,
суддів Коротких А.Ю.
Чаку Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи -Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 11.12.2024 №496/к про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності, в частині виставлення негативної оцінки начальнику Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 18.12.2024 №507/к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 19.12.2024 №508/к «Про тимчасове покладення виконання обов`язків начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві на ОСОБА_2 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (далі - ТУ ДСА в м. Києві) та допустити негайне виконання судового рішення (4, 8 ст. 235 К3пП);
- стягнути з Державної судової адміністрації України (далі - ДСА) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 000 тисяч гривень..
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 за заявою ОСОБА_1 позовну заяву залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо: визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. голови ДСА Пампури М.В. від 19 грудня 2024 року №508/к «Про тимчасове покладення виконання обов`язків начальника ТУ ДСА України в місті Києві на ОСОБА_2 »; стягнення з ДСА моральної шкоди у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 вирішено позов задовольнити:
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. голови ДСА Пампури М.В. від 11.12.2024 №496/к про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності, в частині виставлення негативної оцінки начальнику ТУ ДСА в м. Києві ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. голови ДСА Пампури М.В. від 18 грудня 2024 року №507/к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ТУ ДСА в м. Києві з дня наступного за днем звільнення (перший робочий день) 06.01.2025;
- звернути рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 ;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДСА на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оцінювання результатів службової діяльності позивача та його звільнення є правомірним.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Також позивач просить розгляд апеляційної скарги здійснювати в судовому засіданні.
У свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що визначені у частині першій статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) умови є самостійними та не залежними один він одного для цілей застосування судом апеляційної інстанції письмової процедури розгляду спору. Тобто, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) є безпосередньою підставою для можливості застосування письмового провадження незалежно від наявності чи відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до частини другої статті 311 КАС якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Водночас, з огляду на положення частин першої та четвертої статті 308 КАС, у суду відсутні підстави вважати необхідним розгляд справи здійснювати у судовому засіданні. Відповідних обставин судом апеляційної інстанції встановлено не було. Наявні в матеріалах справи та зібрані судом першої інстанції докази дають змогу у повній мірі встановити необхідні обставини справи та правильно вирішити спір.
Тому, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не вбачає підстав для призначення її розгляду у судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що наказом ДСА від 09.04.2013 № 186/к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ТУ ДСА в м. Києві.
Наказом т.в.о. голови ДСА Пампури М.В. від 11.12.2024 №496/к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2024 році державних службовців категорії «Б», які займають посади начальників та заступників начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України.
Наказом т.в.о. голови ДСА від 18.12.2024 №507/к звільнено ОСОБА_1 з посади начальника ТУ ДСА в м. Києві з 19.12.2024 у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності. Відповідно до пункту 2 цього наказу, у разі відсутності ОСОБА_1 на службі 19.12.2024, днем звільнення визначено перший робочий день його повернення до виконання службових обов`язків.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що накази від 11.12.2024 №496/к та від 18.12.2024 №507/к ухвалені передчасно, без належного врахування усіх обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення, та містять ознаки необґрунтованості. Звільнення позивача з адміністративної посади здійснено без законної підстави, що відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) тягне за собою обов`язок суду поновити його на попередньому місці роботи, а саме на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до частин першої-шостої статті 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Приписами частини сьомої статті 44 Закону № 889-VIII обумовлено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.
За змістом частини одинадцятої статті 44 Закону № 889-VIII порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) визначає Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 (далі - Порядок № 640).
В силу пункту 4 Порядку № 640 учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "А"; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 640 метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри..
Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.
За правилами пункту 7 Порядку № 640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Пунктом 9 Порядку № 640 передбачено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Пунктом 16 Порядку № 640 визначено, що висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.
Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".
Згідно з пунктом 37 Порядку № 640 для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.
У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.
За приписами пункту 41 Порядку № 640 висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 6 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
У разі коли жодне із завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", не підлягає оцінюванню, а також у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 40-1 цього Порядку, висновок не затверджується. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється. Відповідні відомості зазначаються в особовій картці такого державного службовця.
Додатком 5 до Порядку № 640 визначено критерії виставлення балів.
Так, бал «Не підлягає оцінюванню» виставляється у разі, коли 0авдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема через тимчасову непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень), простій, тимчасову відсутність державного службовця з інших причин.
Бал « 0» - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції.
Бал « 1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.
Бал « 2» - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Бал « 3» - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки.
Бал « 4» - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів, процесів, процедур, заходів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми підвищення рівня професійної компетентності/індивідуальної програми професійного розвитку, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).
Пунктами 47, 49 Порядку № 640 передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.
Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця. Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.
Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач вказував про неправомірність та необґрунтованість висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності, в частині виставлення негативної оцінки начальнику Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві ОСОБА_1 , який затверджений наказом т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 11.12.2024 №496/к.
Доводи позивача у цій частині позовних вимог зводяться до того, що відповідачем до виставлення балів оцінювання застосовано формальний підхід.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що судовий контроль у цій частині позовних вимог щодо оцінки актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень є обмеженим.
Обмеженість судового контролю у розглядуваному випадку зумовлена тим, що відповідальність за ефективність виконання державним органом покладених на нього функцій і завдань лежить на керівництві (керівникові) цього органу. Із цього випливає потреба підбору кваліфікованого персоналу, здатного виконувати визначені завдання на належному рівні протягом установленого строку. У цьому вимірі проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців є інструментом, за допомогою якого керівник має змогу визначити якість виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняти рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. Тож, питання виставлення того чи іншого балу за виконання конкретного завдання та оцінки загалом лежить у площині його дискреційних повноважень, де він, діючи відповідно до визначених правил проведення оцінювання, послуговується власним розсудом. Керівник має самостійно визначити оцінку службової діяльності того чи іншого працівника на підставі встановлених критеріїв, перелік яких є орієнтовним і невичерпним, і які визначено насамперед для суб`єкта оцінювання, а не суду. Водночас він не може робити це свавільно, тобто межі розсуду керівника не повинні протирічити здоровому глузду, а рішення і поведінка - виходити за межі нормативно визначених правил проведення оцінювання. Саме ці аспекти підлягають судовій оцінці.
За загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.
У постанові від 21.04.2021 у справі №480/4987/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставлені балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.
Подібна правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 640/31884/20, від 26.01.2023 у справі №140/318/21.
У постанові від 07.08.2023 у справі №540/3929/20 Верховний Суд зазначив, що виставлення балів є дискреційними повноваженнями керівника позивача, однак це не означає, що суд позбавлений можливості перевірити правомірність та обґрунтованість використання відповідачем таких дискреційних повноважень у спірних правовідносинах.
У постановах від 17.11.2021 у справі №320/425/21 та від 14.07.2022 у справі №440/99/21 Верховний Суд висловлював позицію щодо дискреційності меж суб`єкта оцінювання, яка полягає у тому, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів та перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку №640.
Тобто, суд не може на власний розсуд визначати бали, які мав отримати державний службовець за виконання того чи іншого завдання, а також наводити власне обґрунтування виставленим балам.
Водночас, адміністративний суд у відповідності до приписів частини другої статті 2 КАС повинен перевірити та надати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання з критеріями оцінювання.
Аналогічний правовий підхід наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №280/6429/19.
За змістом пункту 39 Порядку №640 Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 9 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування. Безпосередній керівник разом з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 5.
Отже, негативна, позитивна або відмінна оцінка за результатами оцінювання має бути обґрунтована.
Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 18.05.2023 у справі №360/5292/19.
Поряд з указаним, у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №560/1764/19 Верховний Суд, аналізуючи положення статті 44 Закону України "Про державну службу", у взаємозв`язку з пунктом 39 Порядку №640, дійшов висновку, що негативні оцінки із виставленням балу "0", "2" мають бути обґрунтовані в розрізі поставлених завдань і ключових показників. Виставлення відповідних балів без такого обґрунтування окремо по завданнях не може свідчити про об`єктивність оцінки роботи державного службовця. За відсутності відповідних обґрунтувань неможливо встановити достовірність виставлення середнього балу.
Розвиваючи цю правову позицію в частині змісту та обсягу відповідного обґрунтування, Верховний Суд у постанові від 26 січня 2023 року у справі №140/318/21 зазначив, що обґрунтування балів за виконані завдання не може зводитися до цитування повністю чи частково критеріїв їхнього визначення, установлених додатком 5 до Порядку №640.
Критерії оцінювання не можуть підміняти обов`язок суб`єкта оцінювання навести відповідні обґрунтування щодо виставлених державному службовцю балів, адже не є тотожними поняттями. Так, критерії - це загальні норми та вимоги, за наявності яких завдання уважається виконаним/частково виконаним/не виконаним, а обґрунтування балів - це фактичні обставини, які суб`єкт оцінювання повинен навести на підтвердження виставлення конкретного балу.
Необхідність належного обґрунтування виставлених державному службовцю балів за результатами оцінювання службової діяльності передбачена наслідками, які може потягнути за собою недостатня їхня кількість.
Таким чином, у вимірі вказаних висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.09.2020 у справі №560/1764/19, від 21.04.2021 у справі №480/4987/19, від 26.01.2023 у справі №140/318/21 та від 18.05.2023 у справі №360/5292/19, висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця не може вважатися обґрунтованим у разі застосування формального підходу щодо наведення обґрунтування виставлених особі балів по кожному із завдань, обмежуючись лише цитуванням критеріїв, визначених додатком 5 до Порядку №640.
У справі, що розглядається, за задання 2, 3 та 5 позивачу виставлено бал « 3», що згідно з Додатком 5 до Порядку №640 відповідає критерію - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки. Необґрунтованість виставлення балу « 3» за вказані завдання не було підставою для звернення позивача до суду, а відтак не є спірним.
Не зважаючи на це, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що відповідачем без зазначення будь-яких фактичних обставин щодо зменшення балів з « 4» до « 3» не наведено будь-якого обґрунтування, а лише констатовано загальне визначення критеріїв такої оцінки, не вказавши при цьому жодного факту чи обставини, які б відповідали вказаним критеріям.
Проте, колегія суддів наголошує на тому, що зважаючи на викладені у Додатком 5 до Порядку № 640 відмінності критеріїв виставлення балів « 3» та « 4», то саме бал « 4» вимагає додаткового обґрунтування як такий, що не обмежується лише фактом належного виконання завдання та належних його результатів, а й необхідним є факт додаткових дій з бору державного службовця (висока самостійність, ініціативність, проходження професійного навчання тощо).
Відтак, покликання суду першої інстанції про застосування відповідачем формального підходу щодо наведення обґрунтування виставлених позивачу балів по трьом з п`яти завдань є безпідставним.
Натомість, за завдання 1 та 4 позивачу виставлений бал « 1», що згідно з Додатком 5 до Порядку №640 відповідає критерію - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.
Так, позивач за завданням 1 мав забезпечити 100% проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв`язку. За умови належного фінансування забезпечити відсутність кредиторської заборгованості по заробітній платі. Забезпечити 100% своєчасного надання пропозицій щодо перерозподілу бюджетних асигнувань на бюджетний рік в межах помісячного плану асигнувань та виділення додаткових кошторисних призначень на бюджетний рік.
В обґрунтування виставленої оцінки « 1» бал відповідач вказав: «Головні розпорядники бюджетних коштів згідно з пунктами 4 та 9 частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України затверджують кошториси розпорядників нижчого рівня та здійснюють контроль за повнотою надходжень, бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів. При цьому пунктом 2 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від. 28.02.2002 №228, обґрунтовують показники видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, що включаються до кошторису, є невід`ємною частиною кошторису (далі - розрахунки). Порушено пункт 5.1. Порядку взаємодії між Державною судовою адміністрацією України та розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня на всіх стадіях бюджетного процесу, затвердженого наказом ДСА України від 02.02.2018 №38 (у редакції наказу ДСА України від 05.06.2024 №230),
Територіальним управлінням. ДСА України в місті Києві зміни до розрахунків, які обґрунтовують показники видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, що включаються до кошторису, за період з початку року були направлені до ДСА України тільки в вересні місяці тобто, вищевказані зміни направляються порушеннями встановлених термінів, також в звіті про виконання кошторису та паспорта бюджетної програми зазначено інформацію, яка не відповідає наданим розрахункам, які обґрунтовують показники видатків бюджету, що включаються до проекту кошторису та є невід`ємною частиною кошторису та паспорта бюджетної програми на 2024 рік, тобто відсутні відповідно зміни до розрахунків.
Відповідно до пункту 3.10. Порядку взаємодії між Державною судовою адміністрацією України та розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня на всіх стадіях бюджетного процесу, затвердженого наказом ДСА України від 02.02.2018 №38 (у редакції наказу ДСА України від 05.06.2024 №230), відповідальність за своєчасність надання кошторисів на затвердження і розрахунків до них та за дотримання законодавства і розпорядчих документів ДСА України несуть розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня.
Під час формування кошторису на 2024 рік Територіальним управлінням не було. дотримано рекомендацій ДСА України, викладені в листах від 14.08.2023 №11-9538/23 та від 01.12.2023 №11-15636/23 щодо забезпечення видатків за пріоритетними напрямами.
Відповідно до частини першої статті 26 Бюджетного кодексу України контроль ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками.
Так, при аналізі річного фонду суддівської винагороди, виявлено некоректне планування Територіальний управлінням ДСА України в місті Києві річного фонду суддівської винагороди на 2024 рік, а саме: 
ТУ ДСА України в місті Києва, при формуванні бюджетного запиту на 2024 рік, фонд суддівської винагороди розраховувався на фактичну (261 особа), однак згідно деталізації видатків фонду оплати праці станом на 01.01.2024 року фактична чисельність суддів склала 237 осіб, тобто за рахунок зменшення фактичної чисельності виник профіцит за КЕКВ. 2113. «Суддівська винагорода» склав у сумі 23 млн. гривень. 
Також для розрахунку фонду посадового окладу на 2024 рік було враховано регіональний коефіцієнт для суддів, які не здійснюють правосуддя.
Після проведення аналізу за підсумками 9 місяців щодо Звіту про виконання кошторису та паспорта бюджетної програми від ТУ ДСА України в місті Києві відсутні пропозиції щодо перерозподілу бюджетних асигнувань на 2024 рік за КЕКВ 2270 «Оплата комунальних послуг та енергоносіїв», які можливо було спрямувати н інші КЕКВ для більш ефективного використання бюджетних коштів».
За завданням 4 позивач мав у межах кошторисних видатків організувати роботу по проведенню поточного ремонту приміщення судів (за потреби) та підготовку до опалювального сезону 2024-2025 років, за умови виділення капітальних видатків організувати роботу відповідно до вимог ДБН 2010.
В обґрунтування виставленої оцінки « 1» бал відповідач вказав: «Довідкою про зміни до кошторису на 2024 рік від 22.08.2024 №104 Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в місті Києві на відновлення функціонування захисної споруди цивільного захисту, за призначенням (за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27А) виділені додаткові бюджетні асигнування за КЕКВ 3132 у сумі 2 449,4 тис гривень. Однак, станом на 19.11.2024 договір підряду не підписаний, роботи з капітального ремонту не розпочаті. Тобто, протягом 3 місяців не вжито відповідних заходів для проведення вкрай необхідних робіт з капітального ремонту».
Відтак, відповідачем наведено обґрунтування того, що завдання 1 та 4 виконані частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, як підстави для виставлення оціночного балу « 1».
Натомість, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач обмежився загальними формулюваннями: «Завдання виконано частково. До виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату»; наведено посилання на загальні положення Бюджетного кодексу України та накази ДСА України, але відсутні будь-які конкретні пояснення: які саме критерії були застосовані при зниженні оцінки; які фактичні підстави підтверджують формальність підходу до виконання завдання; які конкретні дії чи бездіяльність позивача стали підставою для виставлення саме такого бала.
Також суд першої інстанції вказав, що у тексті обґрунтування наведено опис загальних проблем організації роботи управління, зокрема: розбіжності між плановою та фактичною чисельністю суддів, наявність профіциту кошторису за КЕКВ 2113, відсутність пропозицій щодо перерозподілу видатків, недотримання рекомендацій ДСА України, не підписання договору підряду. Суд вказав, що зазначені обставини стосуються бюджетного планування та управління в цілому і не містять індивідуалізованої оцінки діяльності саме позивача як начальника територіального управління.
Судом також зазначено, що жодних зауважень або документально підтверджених нарікань щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків під час оцінюваного періоду судом не встановлено; відповідачем не надано жодних доказів того, що виконання завдань позивачем супроводжувалося систематичними нагадуваннями, додатковим контролем або іншими заходами впливу з боку керівництва ДСА України.
Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач під час оцінювання результатів службової діяльності позивача не застосував формальний підхід та не обмежився цитуванням критеріїв, визначених додатком 5 до Порядку №640, на чому було зауважено Верховним Судом у згаданих вище постановах від 30.09.2020 у справі №560/1764/19, від 21.04.2021 у справі №480/4987/19, від 26.01.2023 у справі №140/318/21 та від 18.05.2023 у справі №360/5292/19. Обґрунтування виставлених оцінок містять цілком допустимі міркування відповідача щодо підстав для виставлення негативного балу, які у повній мірі співвідносяться зі змістом поставлених завдань та визначеними критеріями виставлення відповідного балу.
Судом першої інстанції фактично надано власну переоцінку наведених відповідачем обґрунтувань, а також наведені власні міркування щодо можливих додаткових підстав (доказів) для виставлення низького балу за виконання завдання. Проте, у даному конкретному випадку оцінка обставин та обґрунтувань для виставлення того чи іншого балу за визначеними додатком 5 до Порядку №640 критеріями щодо повноти та якості виконання поставленого завдання охоплюється дискреційними повноваженнями відповідача, у реалізацію яких суд не може втручатися.
Враховуючи викладене, у ході апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції не знайшов порушень в оцінюванні результатів службової діяльності позивача та, як наслідок, у затвердженні негативного висновку начальнику Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві Сімановському О.В. згідно з наказом т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 11.12.2024 №496/к. У зв`язку із цим, підстави для визнання протиправним та скасування вказаного наказу відсутні.
Приписами пункту 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
В силу частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Оскільки судом визнана правомірною негативна оцінка позивача за результатами оцінювання службової діяльності, то підстави для визнання протиправним його звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII згідно наказу т.в.о. голови Державної судової адміністрації України Пампури М.В. від 18.12.2024 №507/к та поновлення на посаді також відсутні.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задовольнити.
Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи -Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких 

Суддя Є.В. Чаку