Справа № 144/1690/25
Провадження № 2/144/116/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2026 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Германа О.С.,
з участю секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про витребування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:
04 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про витребування земельної ділянки, відповідно до якої просить визнати недійсним та скасувати рішення 10 сесії 8 скликання Теплицької селищної ради №449 від 20.08.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за межами населеного пункту із земель комунальної власності Теплицької селищної ради» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та надання йому у власність земельної ділянки площею 1,75 га з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, витребувати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Теплицької територіальної громади в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Незалежності, 25, с-ще Теплик, Гайсинський район Вінницька область, 23800, ЄДРПОУ 04326193) земельну ділянку площею 1,75 га з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594, що розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-1419/14-17-СГ від 13.02.2017 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3520355400:02:000:5329 площею 1,9890 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, право власності на яку 14.03.2017 зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому, на підставі клопотання ОСОБА_1 наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9914/15-18-СГ від 25.07.2018, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Теплицької селищної ради №449 від 20.08.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за межами населеного пункту із земель комунальної власності Теплицької селищної ради» затверджено відповідний проект та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 площею 1,75 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Теплицької селищної ради. Водночас, при поданні клопотань про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність, що розташовані на території Теплицької селищної ради Теплицького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області, ОСОБА_1 повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.11.2021. Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимогам земельного законодавства повторно безкоштовно отримано у власність (у порядку приватизації) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.
17.11.2025 року на адресу суду від представника відповідача Теплицька селищна рада – селищного голови Трамбовецького Р.І. надійшов відзив на позону заяву, у якому вказано, що на час прийняття оскаржуваного рішення Теплицькій селищній раді не було відомо про те, що ОСОБА_1 уже отримував безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. 
28.11.2025 року на адресу суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області – ОСОБА_2 надійшло пояснення щодо позову або відзиву, у якому зазначено, що 27.06.2018 на адресу Головного управління надійшло клопотання (вх.№9874/0/94-18) гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Теплицької селищної ради Вінницької області. До вищевказаного клопотання було додано усі документи та графічні матеріали які передбачені положеннями статті 118 Земельного кодексу України (далі – ЗК України). Також, в зазначеному клопотанні заявник зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. Так, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні відповідного дозволу, Головним управлінням було прийнято наказ №2-9914/15-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 25.07.2018. Прокурор у позовній заяві зазначає, що Головне управління, приймаючи наказ № 2- 9914/15-18-СГ від 25.07.2018, було введено в оману ОСОБА_1 , яким не повідомлено про те, що він використав своє право на безоплатне набуття ним земельної ділянки вказаного цільового призначення, в результаті чого спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності, внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки – держави.  ОСОБА_1 при зверненні із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою увів Головне управління в оману, зазначивши, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористалися. Також, в поясненнях представник третьої особи вказує, що позивач в позовній заяві зазначає про те, що Головне управління, приймаючи оспорюваний наказ, не перевірило факт реалізації ОСОБА_1 права на безоплатне отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, чим порушило вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності. Однак, дані доводи позивача є трактованими на свій лад та не відповідають дійсності, оскільки позивач не здійснює посилання на відповідні норми законодавства, які б свідчили про те, що Головне управління при розпорядженні земельними ділянками сільськогосподарського призначення зобов`язане здійснювати перевірку фактів реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок, а також не вказує які саме вимоги законодавства були порушені Головним управлінням. Разом з тим, представник третьої особи зазначає, що дійсно до прийняття оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9914/15-18-СГ від 25.07.2018 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», вже було зареєстровано право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням – 01.03 для ведення особистого селянського господарства: за гр. ОСОБА_1 на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 1,9890 га (кадастровий номер: 3520355400:02:000:5329). З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись 27.06.2018 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність (повторно), фактично ввів орган виконавчої влади в оману, оскільки зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному цільовому призначенню не скористався. І, як зазначено вище, Головне управління не мало змоги та не було зобов`язане здійснювати перевірку фактів подвійної приватизації земельних ділянок громадянами. На підставі викладеного в поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області – ОСОБА_2 просить позов задоволити.
Прокурор, який діє в інтересах держави в особі: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області – Цибровський Ю.С., в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання з прохання проводити судове засідання без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник Теплицької селищної ради – селищний голова Трамбовецький Р. І. в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання з проханням проводити розгляд справи без присутності представника Теплицької селищної ради.
Відповідач ОСОБА_1   в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце проведення судового засідання, заяви про відкладення судового засідання від нього не надходило.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 
З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись 27.06.2018 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність (повторно), фактично ввів орган виконавчої влади в оману, оскільки зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному цільовому призначенню не скористався. І, як зазначено вище, Головне управління не мало змоги та не було зобов`язане здійснювати перевірку фактів подвійної приватизації земельних ділянок громадянами. На підставі викладеного в поясненнях
Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому позивач, має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами,на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів.
Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 ЦПК України – у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до вимог ч. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» - представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Суд, дослідивши надані письмові докази, відзив, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, встановив наступні обставини.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-1419/14-17-СГ від 13.02.2017 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3520355400:02:000:5329 площею 1,9890 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, право власності на яку 14.03.2017 зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 21). 
В подальшому, на підставі клопотання ОСОБА_1 (а. с. 23) наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9914/15-18-СГ від 25.07.2018, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а. с. 30). 
Рішенням Теплицької селищної ради №449 від 20.08.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за межами населеного пункту із земель комунальної власності Теплицької селищної ради» затверджено відповідний проект та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 площею 1,75 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Теплицької селищної ради (а. с. 27). 
Водночас, при поданні клопотань про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність, що розташовані на території Теплицької селищної ради Теплицького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області, ОСОБА_1 повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. 
Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.11.2021. 
Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимогам земельного законодавства повторно безкоштовно отримано у власність (у порядку приватизації) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.
Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на жовтень 2025 року земельна ділянка з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 належить ОСОБА_1 . Відомості про передачу у користування (оренду, сервітут, емфітевзис) відсутні (а. с. 31).
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 131-1 Конституції України - органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною третьою статті 56 ЦПК України -передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 41 КУ та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 55 КУ, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України - право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною першою статті 81 ЗК України - визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до ч. 1- 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Згідно з п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.
Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц).
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.
Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України - правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Прийнятий  Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області наказ № 2-9914/15-18-СГ від 25.07.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, згідно якого рішенням Теплицької селищної ради №449 від 20.08.2021передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 площею 1,75 га, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 116, ст. 121 ЗК України, оскільки ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки у власність використав надане йому державою право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.
Відповідно до положень ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Таким чином право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя стаття 388 ЦК України).
Майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна (Постанова ВС від 17.11.2021 у справа №672/386/20)
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації майна за власником, а також скасування попередньої реєстрації.
Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка яку передано у власність ОСОБА_1 , площею 1,75 га, з кадастровим номером0523755100:02:000:0594, яка при зверненні до ГУ Держгеокадастру із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження, не повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вже скористався, та внаслідок незабезпечення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області законного надання земельної ділянки, що призвело до подвійного отримання ОСОБА_1 земельних ділянок, тому вимога про витребування земельної ділянки у власність держави є обгрунтованою.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області підлягають до задоволення.
Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про витребування земельної ділянки - задовольнити.
Визнати недійсним та скасувати рішення 10 сесії 8 скликання Теплицької селищної ради №449 від 20.08.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за межами населеного пункту із земель комунальної власності Теплицької селищної ради» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та надання йому у власність земельної ділянки площею 1,75 га з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області.
Витребувати в ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Теплицької територіальної громади в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку площею 1,75 га з кадастровим номером 0523755100:02:000:0594, що розташована на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ: 02909909, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: ПА568201720343110002000003988) понесені судові витрати, сплачений судовий збір в сумі : 6 056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя