Справа № 357/19767/25
Провадження № 2/375/700/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Антипенка В. П.,
за участю секретаря судового засідання: Голованової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення 8180 грн заборгованості за кредитни договором, витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. 
В обґрунтування позову позивач зазначав, що 13.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 9639757 згідно з умовами якого відповідач отримав кредит зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
29.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, згідно якого позивач набув права вимоги до відповідача у сумі 8180 грн, з яких: 2000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 5800,00 грн заборгованості за відсотками та 380 грн заборгованості за комісією.
Заборгованість за цим договором відповідач не погасив, внаслідок чого позивач, посилаючись на приписи ст. 512,514, 1082 ЦК України, звернувся до суду. 

У відзиві на позов представник відповідача визнав факт отримання коштів у кредит від ТОВ «Мілоан», однак заперечив наявність кредитного договору, який міститься у матеріалах справи, оскільки він не підписаний сторонами. Позов визнав частково у розмірі 2000 грн.
Крім того, представник відповідача заперечив проти стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу, вважаючи, що розмір заявлений позивачем, не є пропорційним складності справи, просила його зменшити до 2000 грн.
Ухвалою суду від 02.03.2026 провадження по справі було відкрито.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка 15.10.2024 змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 89).
13.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір №9639757, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн (п. 1.2 договору).
Договором передбачено, що кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 13.02.2023, дата повернення – 24.05.2023 (п. 1.4 договору). Процентна ставка становить: 400 грн. протягом пільгового періоду (п. 1.5.2), а стандартна - 3 % за день користування кредитом, що становить 5400 грн. (п. 1.5.3), комісія – 380 грн (п. 1.5.1).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . (п. 2.1.)
Відповідно до п. 2.3.1. договору, позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено).
Додатком 1 до договору сторони узгодили графік погашення заборгованості.
Договір укладено дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції. 
Кредитний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідача ідентифіковано, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, яка міститься у матеріалах справи.
Відповідно до платіжного доручення від 13.02.2023 відповідачеві було перераховано кошти у сумі 2000 грн.
Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» від 10.09.2025, підтверджено факт укладення кредитного договору із відповідачкою.
29.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, згідно якого позивач набув права вимоги до відповідача у сумі 8180 грн, з яких: 2000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 5800,00 грн заборгованості за відсотками та 380 грн заборгованості за комісією.
Доказів погашення кредитної заборгованості по кредитному договору матеріали справи не містять.
Оскільки відповідач не погасив кредитну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи спір, судом враховано таке.
Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду.
Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаними договорами, то суд зазначає таке.
Враховуючи те, що вказаний договір про надання позики підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 2000,00 грн. підлягає задоволенню.
Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору.
Щодо факту укладення кредитного договору, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний з використанням одноразового ідентифікатора відповідачем.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію").
За встановленими у цій справі обставинами кредитні договора між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитодавці, (за обома договорами), надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позивачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору.
Судом встановлено, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі...".
Факт укладення договору підтверджується сукупністю доказів по даній справі: самим договором; паспортом споживчого кредиту; довідкою про ідентифікацію відповідача; платіжним дорученням про факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, у призначенні платежу якого вказано саме посилання на договір № 9639757.
За таких обставин, заперечення відповідача у тій частині, що він не укладав кредитного договору, хоча і отримував кредитні кошти, суд до уваги не приймає.
Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору.
Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 8180 грн, з яких: 2000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 5800,00 грн заборгованості за відсотками та 380 грн заборгованості за комісією.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 01.07.2025, укладений із АО «АПОЛОГЕТ», замовлення про надання надання послуг від 12.11.2025 та детальний опис робіт адвоката. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 8000,00 грн. 
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути із  ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 8180,00 (вісім тисяч сто вісімдесят гривень 00 коп) грн. заборгованості по кредитному договору № 9639757 від 13.02.2023.
Стягнути із  ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) грн. витрат по сплаті судового збору.
Стягнути із  ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 3000,00 (три тисячі гривень 00 коп.) грн. витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», 79018, м. Львів вул. Смаль-Стоцького,1 корп.28, код ЄДРПОУ 35234236.
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя В. П. Антипенко