Провадження № 2-о/537/57/2026
Справа № 537/953/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2026 року       м. Кременчук 

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст заяви.
16 лютого 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Шаповалом В.Д., в окремому провадженні, за участі заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якій просили встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що заявнику ОСОБА_1 та заінтересованим особам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 15 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцького міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проте отримала відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами. Так відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 18.09.2003 року прізвище, ім`я, по батькові одного із співвласників є ОСОБА_1 , тоді як у свідоцтві про право власності на житло від 12 лютого 1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів співвласником зазначено ОСОБА_4 . Вважають, що неправильне написання імені заявника у свідоцтві про право власності на житло виникло виключно у зв`язку з помилковим перекладом. Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію майнових прав заявника без встановлення відповідного юридичного факту, тому заявник звернулася до суду з даною заявою. 

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. Залучено до участі у справі заінтересованими особами співвласників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позиція учасників процесу в судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Шаповал В.Д. в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його та заявника відсутність.
Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Галченко-Столяр М.В. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини установлені судом та мотиви ухваленого рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Установлено, що квартира, розташована на за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,   ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 12 лютого 1997 року №13575/1, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 26.12.2025 року за р.№61/6630.
15 січня 2026 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Виконавчого комітету Кременчуцького міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
20 січня 2026 року державний реєстратор відмовив ОСОБА_1 у проведенні реєстраційної дії у зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Так, під час розгляду заяви було встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 від 18.09.2003 року, видавник: Крюківський РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище, ім`я, по батькові одного із співвласників – ОСОБА_1 . При цьому у свідоцтві про право власності на житло №б/н від 12.02.1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів співвласником вказано ОСОБА_4 . Роз`яснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що причиною неправильного написання імені заявника у свідоцтві про право власності на житло є помилковий переклад з російської мови.
Відповідно до копії паспорта громадянкиУкраїни ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.2003 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_1 , виданої 05.07.2001 Кременчуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією за №1116/29, ім`я заявника на українській мові є « ОСОБА_5 », на російській мові є « ОСОБА_6 ».
У свідоцтві про народження № НОМЕР_2 , виданим 27.03.1986 року Крюківським райвиконкомом м. Кременчука, зазначено на російській мові, що « ОСОБА_4 » має батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Заявниця ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповіддю №2358047 від 18.02.2026 року з Єдиного демографічного реєстру.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 12 лютого 1997 року №13575/1 належить заявнику (видано заявниці, коли вона була неповнолітньою, на підставі її свідоцтва про народження). 
Установлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для реалізації майнових прав на належне їй нерухоме майно.
Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право).
З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Установити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа – свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно із розпорядженням від 12 лютого 1997 року №13575/1 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повне судове рішення складено 06.04.2026.

Суддя         Мурашова Н.В.