ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 квітня 2026 року	Справа №160/2168/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2026 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 при звільненні додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 01.08.2025 р. до 13.08.2025 р.;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я в період з 01.08.2025 р. до 13.08.2025 р.;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
14.12.2024 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми від 05.01.2025 р. №79 виданої військовою частиною НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , оскільки за період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я військовою частиною НОМЕР_1 йому не нараховано та не виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за серпень 2025 року; не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025, у зв`язку з чим представник позивача звернулася через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 року для розгляду адміністративної справи №160/2168/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
04.02.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
05.02.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
18.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Щодо виплати додаткової винагороди, представник відповідача зазначив.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України делегував повноваження щодо визначення порядку виплати грошового забезпечення Міністерству оборони України.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260.
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Як вбачається зі змісту пункту 9 розділу XXXIV Порядку №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказу командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.
У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці (абзац 3 пункт 11 розділу XXXIV Порядку №260).
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4732 від 13.08.2025 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.06.2025 по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та виписка із медичної карти, яка міститься в матеріалах справи.
Однак, як вбачається з довідки про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів, що додається, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткову винагороду за період з 01.08.2025 по 13.08.2025 року в розмірі 41 935 грн. 48 коп. (дата зарахування 2025.09.25).
Отже, на думку представника відповідача, у військової частини НОМЕР_1 відсутня протиправна бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди.
Щодо нарахування та виплати індексації, представник відповідача зазначив наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Як вбачається зі статті 9 Закону України №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Як зазначалося раніше, порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.09.2024 року №254 ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , призначеного за розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30 серпня 2024 року №15443дск, на посаду ВОДІЯ 1 МІНОМЕТНОГО ВІДДІЛЕННЯ МІНОМЕТНОГО ВЗВОДУ НОМЕР_4 АЕРОМОБІЛЬНОГО БАТАЛЬЙОНУ військової частини НОМЕР_1 , з 04 вересня 2024 року був зарахований до списків особового складу частини та на грошове забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , на речове забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , на котлове забезпечення на сніданок з 04 вересня 2024 року. 
З 04 вересня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою в районі відновлення боєздатності з посадовим окладом 2820,00 гривень на місяць, ВОС - 790037Д, шпк - "солдат".
Таким чином позовні вимоги в частині виплати індексації грошових коштів за період з 27.07.2024 по 03.09.2024 року є такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на грошове забезпечення лише з 04.09.2024 року.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №254 від 04.09.2024 року солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_5 призначеного за розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30 серпня 2024 року №15443дск на посаду ВОДІЯ І МІНОМЕТНОГО ВІДДІЛЕННЯ МІНОМЕТНОГО ВЗВОДУ НОМЕР_4 АЕРОМОБІЛЬНОГО БАТАЛЬЙОНУ військової частини НОМЕР_1 з 04 вересня 2024 року зарахувати до списків особового складу частини та на грошове забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 .
На речове забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , на котлове забезпечення на сніданок з 04 вересня 2024 року.
3 04 вересня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою в районі відновлення боєздатності з посадовим окладом 2820,00 гривень на місяць, ВОС - 790037Д, шпк - "солдат".
Виплачувати щомісячну премію у розмірі 624% від посадового окладу відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, доручення Міністра оборони України №183/ул від 16.01.2024.
Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% від посадового окладу та окладу за військове звання відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.
Щорічна основна відпустка за 2024 рік не використана.
Підстава: розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30 серпня 2024 року №15443док, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 03 вересня 2024 року №255, продовольчий атестат від 03 вересня 2024 року №84 книжка №042796 серія АВГ.
14.12.2024 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини у Донецькій області, Покровського р-ну, н.п. Веселий Гай ОСОБА_2 отримав поранення, відповідно до довідки від 05.01.2025 р. №79 виданої військовою частиною НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а саме травматичну ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні середньої третини передпліччя, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення грудної клітки праворуч, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення обличчя, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення обох нижніх кінцівок, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.
ОСОБА_1 проходив лікування в умовах стаціонару.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4732 від 13.08.2025 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.06.2025 по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та виписка із медичної карти міститься в матеріалах справи.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_6 №244 від 14.02.2025 року ОСОБА_1 встановлено Травма, яка за ступенем тяжкості відноситься до тяжких; Поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25/6978/В від 13.08.2025 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність II групи безтерміново.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №246 від 30.08.2025 року солдата признаного за мобілізацію ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього водія мінометного відділення мінометного взводу 2 автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_7 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 Десантно-Штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27 серпня 2025 року №253-PC, відповідно до пункту другого частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, вважати таким, що 30 серпня 2025 року справи та посаду здав в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3 30 серпня 2025 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. З котлового забезпечення виключити зі сніданку з 30 серпня 2025 року.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, доручення Міністра оборони України від 09.01.2025 №15б/уд виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу за повний місяць за період з 01 серпня 2025 року по 30 серпня 2025 року.
Згідно з Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, виплатити надбавку за особливість проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу з 01 серпня 2025 року по 30 серпня 2025 року.
На підставі статті 16-1 Закону України "Про відпустки" та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виплатити компенсацію за 14 днів невикористаної додаткової відпустки за 2025 рік.
Виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2024 рік тривалістю 13 (тринадцять) календарних днів та за 2025 рік тривалістю 30 (тридцять) календарних днів.
Виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік у розмірі 25 460, 93 грн.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік не виплачувалась.
Вислуга років станом на 30 серпня 2025 року становить:
календарна - 03 роки 01 місяць 20 днів; 
пільгова - 00 років 04 місяці 02 дні;
загальна - 03 роки 05 місяців 22 дні.
Постійним або службовим житлом від Міністерства оборони України не забезпечений.
Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27 серпня 2025 року №258-PC, рапорт підполковника ОСОБА_3 про здачу справ та посади від 30 серпня 2025 року №50072-в.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4732 від 13.08.2025 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.06.2025 по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та виписка із медичної карти, які підтверджують зазначене - містяться в матеріалах справи.
31.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, в якому просив: нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, долучивши до заяви:
1. Копія Паспорта та РНОКПП - ОСОБА_4 ;
2. Копія довідки про обставини травми №79 від 05.01.2025 року;
3. Копія довідки ВЛК від 04.06.2024 року №32/268;
4. Копія виписки із медичної карти №8643 за період: з 14.12.2024 по 15.12.2024 р.;
5. Копія виписки із медичної карти №10358/1 за період: з 16.12.2024 по 06.01.2024р.
6. Копія виписки із медичної карти №149/1 за період: з 06.01.2025 по 22.01.2025р.
7. Копія виписки із медичної карти №99.25 за період: з 22.01.2025 по 04.02.2025р.
8. Копія виписки із медичної карти №317 за період: з 04.02.2025 по 18.02.2025р.
9. Копія виписки із медичної карти за період: з 18.02.2025 по 19.03.2025р.
10. Копія виписки із медичної карти №732 за період: з 19.03.2025 по 09.04.2025р.
1l. Копія виписки із медичної карти №9451 за період: з 14.04.2025 по 25.04.2025р.
12. Копія грошового атестату.
13. Копія виписки по із медичної картки №9451 за період: з 14.04.2025 по 25.04.2025.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №1772/1068/ВихЗПІ від 03.11.2025 року представнику позивача повідомлено наступне.
«Згідно з довідкою фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2025 №8088, ОСОБА_1 було нараховано: з листопада 2024 року по липень 2025 року включно - щомісячну додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн.; у вересні та жовтні 2024 року - додаткову винагороду у менших розмірах (27 666,67 грн. та 29 032,26 грн. відповідно); у серпні 2025 року - додаткова винагорода не нараховувалась, натомість виплачено інші види грошового забезпечення (одноразова допомога, компенсація за відпустку тощо).
Загальна сума доходів військовослужбовця за період вересень 2024 - серпень 2025 становить 1 358 867,44 грн., що підтверджується бухгалтерськими документами військової частини НОМЕР_1 .
Військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн/міс. за період перебування ОСОБА_1 на лікуванні після отриманого поранення, що відповідає вимогам Постанови КМУ №168 та Наказу МОУ №260.
Довідка №8088 від 01.11.2025 року є належним підтвердженням зазначених виплат та може бути використана за місцем вимоги".
Згідно з довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення ОСОБА_1 №8088 від 01.11.2025 року судом вбачається, що останньому за серпень 2025 року нараховано та виплачено:
грошове забезпечення - 24 639,59 грн.; 
грошова допомога для оздоровлення - 25 460,93 грн.; 
одноразова грошова допомога - 12 221,25 грн.; 
індексація - 128,93 грн.; 
компенсація за дні невикористаної відпустки - 48 375,77 грн.;
додаткова винагорода з період дії воєнного стану - 0 грн.
Всього грошове забезпечення за серпень 2025 року - 11 826,47 грн.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , оскільки за період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я військовою частиною НОМЕР_1 йому не нараховано та не виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за серпень 2025 року; не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Частиною 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Так, відповідно до пункту 4 Постанови №704 у редакції, що була чинною до 24 лютого 2018 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови №704 також містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Згідно з підпунктами 1, 2 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п.6 розділу XXIII цього Порядку).
Відповідно до пункту 1 розділу XXIV вказаного Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Як передбачено пунктом 7 розділу XXIV вказаного Порядку, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Отже, виплата вказаних одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.
Щодо позовних вимог про додаткову грошову винагороду за період лікування з 01.08.2025 року по 13.08.2025 рік у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_1 №79 від 05.01.2025 року, 14.12.2024 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини у Донецькій області, Покровського р-ну, н.п. Веселий Гай ОСОБА_2 отримав поранення, відповідно до довідки від 05.01.2025 р. №79 виданої військовою частиною НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а саме травматичну ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні середньої третини передпліччя, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення грудної клітки праворуч, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення обличчя, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення обох нижніх кінцівок, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.
ОСОБА_1 проходив лікування в умовах стаціонару.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4732 від 13.08.2025 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.06.2025 по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та виписка із медичної карти, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_6 №244 від 14.02.2025 року ОСОБА_1 встановлено Травма, яка за ступенем тяжкості відноситься до тяжких; Поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25/6978/В від 13.08.2025 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність II групи безтерміново.
Пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Неодноразово була встановлена тяжкість поранення відповідно до вимог наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що виплата додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн. може бути виплачена виключно у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Суд також враховує, що згідно з довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення ОСОБА_1 №8088 від 01.11.2025 року судом вбачається, що останньому за серпень 2025 року нараховано та виплачено:
грошове забезпечення - 24 639,59 грн.; 
грошова допомога для оздоровлення - 25 460,93 грн.;
одноразова грошова допомога - 12 221,25 грн.;
індексація - 128,93 грн.;
компенсація за дні невикористаної відпустки - 48 375,77 грн.;
додаткова винагорода з період дії воєнного стану - 0 грн.
Всього грошове забезпечення за серпень 2025 року - 11 826,47 грн.
Оскільки поранення ОСОБА_1 , є ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується долученими довідками про перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, суд вбачає за необхідне, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову грошову винагороду за період лікування з 01.08.2025 року по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно в розмірі 100 000,00 грн., з урахуванням вже виплачених сум.
Щодо індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
У частині 5 статті 2 зазначеного Закону вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно зі статтею 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначеній у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації цих положень Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року №1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно з пунктом 1-1 вказаного Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).
Відповідно до пункту 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Вирішуючи вказаний спір суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21 (з урахуванням внесених ухвалою від 30.03.2023 виправлень), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.07.2023 у справі №240/23550/21 щодо підстав виплати та розміру так званої фіксованої індексації грошового забезпечення та наявності/відсутності у військової частини дискреційних повноважень у цьому питанні.
У зазначених постановах Верховний Суд дійшов наступних висновків.
З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Провівши системне і цільове тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078, Верховний Суд дійшов висновку, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.
Таким чином, суд зазначає, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до пункту 3 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Згідно зі статтею 39 Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Міністерство соціальної політики України у листі від 04 січня 2024 року №2/0/214-24 надало роз`яснення, що підвищення посадових окладів (тарифних ставок) у січні 2024 року не відбувається, а отже обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починає здійснюватися з січня 2024 року.
З матеріалів справи, судом не вбачається, що військовою частиною НОМЕР_1 здійснювалося нарахування та виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРОПУ НОМЕР_8 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025 року.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткової грошової винагороди за період лікування з 01.08.2025 року по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно в розмірі 100 000,00 грн.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову грошову винагороду за період лікування з 01.08.2025 року по 13.08.2025 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно в розмірі 100 000,00 грн., з урахуванням вже виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 27.07.2024 по 30.08.2025 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник