Справа № 716/1974/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2026 м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді - Сірик І.С. 
з участю секретаря судового засідання - Барабащук О.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», в особі представника Усенко М.І., звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1063367 від 18.10.2023, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. на строк 360 днів зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку ОСОБА_1 призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТзОВ «Селфі Кредит» в розмірі 21681,83 грн.
22.10.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав нового кредитора за кредитним договором № 1063367 від 18.10.2023 на підставі договору факторингу, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на суму боргу 21681,83 грн.
Ухвалою судді від 06.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву визнала частково. Подала відзив на позовну заяву. 
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що 18.10.2023 між ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір №1063367 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» , відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 4000,00 грн (п.1.3), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів ( п.1.4).
Згідно п 1.5 Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п.1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного а п.1.4 цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.7.1 - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 77545,36 % річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає:
П.1.8.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 35680 грн.
Вказаний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора К054 позичальника о 08:12:12 год. 18.10.2023, що підтверджено копією довідки про ідентифікацію, де зазначено, що ОСОБА_1 , ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» за номером телефону НОМЕР_1 
Відповідно до пункту 2.1. договору № 1063367 від 18.10.2023, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Про успішне перерахування 18.10.2023 грошових коштів на картку відповідача № НОМЕР_2 в розмірі 4000,00 грн. свідчить копія довідки ТзОВ «ПЕЙТЕК» від 22.04.2025 (а.с. 25).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналогічні за змістом положення закріплені у пунктах 1.1 Договору № 1063367 від 18.10.2023, відповідно до яких у встановлений Договором строк, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію ( у разі наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах визначених Договором.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис»за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 18.10.2023, за яким ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , зазначену у договорі строком на 360 днів, що підтверджується належними доказами, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в строк та на мовах визначених договором. 
Кредитний договір підписаний сторонами із використанням засобу електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. До підписання кредитного договору відповідач була ознайомлена з його умовами, адже без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору.
Відповідно до змісту ст.526, 530 ЦК Україниз обов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.60 ЦК України).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з Розрахунку заборгованості з особового рахунку за кредитним договором № 1063367 від 18.10.2023 (а.с.16), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1063367 від 18.10.2023 становить 21681,83 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3999,8 грн, заборгованості по процентам в розмірі 17682,03 грн. (а.с.25 -32).
Контррозрахунку відповідач ОСОБА_1 суду не надала. 
Аналізуючи наданий позивачем розрахунок до договору про споживчий кредит № 1063367 суд вважає його обґрунтованим, адже загальний розмір заборгованості відповідає заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитом з урахуванням їх ставок в різні періоди кредитування, за умови часткової сплати відповідачем тіла кредиту та процентів по кредиту. Проте відповідач ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, та не в повному обсязі виконала свій обов`язок щодо погашення заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Як вже встановлено, п.1.4 договору №1063367 від 18.10.2023 сторонами погоджено, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 360 календарних днів . 
Згідно пункту 4.3. договору № 1063367 від 18.10.2023 споживач мала право 1) достроково повернути кредит як в повному обсязі, так і частинами в порядку передбаченому договором, сплативши проценти за користування кредитом виходячи з фактичного залишку суми кредиту та фактичного строку користування кредитом; 2) відмовитися від укладення цього договору без пояснення причин, лише у випадку виконання наступних необхідних умов: а) письмово повідомити про це товариство не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання та отримання примірника цього договору. Таке повідомлення направляється споживачем товариству на електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом за адресою місцезнаходження товариства, вказані в договорі.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким ОСОБА_1 ознайомилася та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді.
Позичальник була повідомлена про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит.
Заявлений стороною позивача факт існування заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості чи її відсутності не надано.
На момент укладення договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» ОСОБА_1 не зверталася до ТзОВ «Селфі кредит» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору.
Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.4.3. договору) на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, відповідач користувалася коштами позивача і до нього із відповідною заявою не зверталася.
Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.
Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості.
Визначаючи розмір заборгованості за грошовим зобов`язанням, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.
Поданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.
Крім цього судом витребувано, за клопотанням представника позивача у  АТ КБ «Приватбанк» (адреса:01001, місто Київ вулиця Грушевського, будинок 1Д) письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: 
-чи належить банківська карта з прихованим номером НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; 
-чи була успішна транзакція здійснена 18.10.2023 на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 4000,00 грн з призначенням платежу «зарахування на картку, маска карки НОМЕР_2 ;
-якщо так, то чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 ;
-Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_2 ;
27.01.2026 на адресу суду надійшов лист відповідь у якому вказано про те, що на ім`я ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ).
Клієнт банку ОСОБА_1 сертифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 25.04.2023.
Також зазначено, що по рахунку(ах) № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) було зарахування коштів на суму 4000,00 грн від 18.10.2023.
Крім того, судом встановлено, що 22.10.2024 між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір Факторингу №22102024 відповідно до умов якого ТзОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.32 зворот- 37).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №22102024 від 22.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) за договором № 1063367 від 18.10.2023 (а.с.37 -зворот).
14.10.2025 за вих. № 23959045 позивачем було надіслано ОСОБА_1 досудову претензію про негайне погашення заборгованості в сумі 21681,83 грн. (а.с.39 зворот).
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статей 1080,1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1063367 від 18.10.2023 на загальну суму 21681,830 грн, а тому, позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 просить розділити суму погашення кредиту. Разом з тим відповідно до ст..435 ЦПК України відстрочка або розстрочка виконання рішення є винятковим процесуальним заходом і застосовується лише за наявності обставин, які об`єктивно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у встановлений спосіб, що має бути належно доведено заявником. Відповідачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б наявність таких обставин. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн. 
Щодо стягнення із відповідача судових витрат на професійно правничу допомогу суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат направничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до наданого позивачем до суду  Акту №899 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 08.10.2025, Детального опису наданих послуг до Акту №899 до Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Апологет» було надано позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 8000 грн.
При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На думку суду, понесені ТзОВ Фінансова компанія» витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, а також те, що справа є малозначною, представник позивача в судове засідання не з`являвся, справа розглянута у відсутності представника позивача за його клопотанням, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та ст.512,514,1077,1078,1080,1084 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, , суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №1063367 про надання споживчого кредиту «NewShort» від 18.10.2023 в розмірі 21681 ( двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 83 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал», (код ЄДРПОУ 35234236, 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх, ЄДРПОУ:35234236 рахунок ІBAN НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк».
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, адреса 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, що діє на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, ордер серії ВС №1381377 від 02.07.2025.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Сірик І.С.