ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7314/24 Головуючий у 1 інстанції - Лисенко В.І.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВТОРТЕХ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ» «ВТОРТЕХ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Київській області від 09.08.223 № 0000042-1307-1036;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Київській області від 20.11.2023 № 0015553-1307-1036;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Київській області від 07.12.2023 № 0015970-1307-1036;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області про опис майна у податкову заставу від 13.12.2023 № 57598/6/10-36-13-07;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які внесені 15.12.2023 №31048448 на підставі Акта опису майна від 13.12.2023 № 101 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТОРТЕХ»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ВТОРТЕХ» шляхом виключення суми заборгованості зі сплати податку на додану вартість (пені) у розмірі 277 944, 73 грн. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Київській області у 2019 році проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ВТОРТЕХ», за результатами перевірки встановлено, що платником занижено податок на додану вартість за період, що перевірявся на загальну суму 1 238 838 грн. За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення, які оскаржені платником у судовому порядку.
Так, Київським окружним адміністративним судом 08.09.2020 ухвалено рішення по справі № П/320/722/20, яким позовні вимоги платника задоволено частково, і визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 16.01.2020 № 0001640501 та № 0001660501 на загальну суму 389 355,50 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду ГУ ДПС у Київській області направлена апеляційна скарга.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2020 по справі П/320/722/20 рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 залишено без змін. Таким чином, сума узгодженого у судовому порядку грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом склала 849 482,50 грн.
Після закінчення процедури судового оскарження в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість 11.01.2021 відображено грошове зобов`язання у сумі 849 482,50 грн. у тому числі основний платіж - 679 585,94 грн. та штрафна санкція - 169 896,50 грн.
Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статі 129 Податкового кодексу України при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідно до вимог підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України в ІКП нараховано пеню в сумі 272 794,61 грн.
Станом на 11.01.2021 в ІКП платника обліковувались надміру сплачені грошові кошти у сумі 2,33 грн. З урахуванням існуючої переплати сума заборгованості платника склала 1 122 274,78 грн.
Грошове зобов`язання в сумі 849 482,50 грн. сплачено платником 27.05.2022.
Крім того, протягом 2021 та 2022 року ТОВ «ВТОРТЕХ» згідно з податковими деклараціями з податку на додану вартість визначено грошове зобов`язання у розмірі 10 502 564 грн. Сплачено платником в рахунок самостійно визначених зобов`язань - 10 504 328 грн.
У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань відповідно до вимог пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України у 2021 році була нарахована пеня у сумі 5 152,45 грн.
Таким чином, за 2021-2022 роки платнику нараховано - 11 631 757,56 грн., а сплачено - 11 353 810,50 грн., станом на 01.01.2023 залишок боргу складав - 277 944,73 грн.
За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС у ТОВ «ВТОРТЕХ» станом на 03.04.2023 обліковувався податковий борг у сумі 277 944,73 грн., який з урахуванням ст.87 ПК України, виник 30.03.2023 на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 17.03.2023 № 9053276980 за лютий 2023 року.
ТОВ «ВТОРТЕХ» 24.04.2023 сплачено до бюджету 885 010 грн., сума заборгованості, яка обліковувалась на 01.04.2023, погашена у повному обсязі.
Таким чином, податкова вимога від 03.04.2023 № 0000380-1302-1036 була відкликана контролюючим органом в силу пп.60.1.1 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України.
Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС у ТОВ «ВТОРТЕХ» станом на 09.08.2023 обліковувався податковий борг по податку на додану вартість в сумі 277 944,73 грн., який виник внаслідок самостійно задекларованих грошових зобов`язань по декларації від 20.07.2023 № 9179325611.
У зв`язку з наявністю податкового боргу та відповідно до статті 59 ПК України, ГУ ДПС у Київській області сформовано та направлено рекомендованим листом на податкову адресу ТОВ «ВТОРТЕХ» податкову вимогу від 09.08.2023 № 0000042-1307-1036.
В результаті надходження до бюджету коштів 27.10.2023 в сумі 342 212,00 грн. з рахунку в системі електронного адміністрування по ТОВ «ВТОРТЕХ» (платіжний документ від 27.10.2023 № 571058797), податкова вимога від 09.08.2023 була відкликана.
Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС у ТОВ «ВТОРТЕХ» станом на 20.11.2023 обліковувався податковий борг по податку на додану вартість в сумі 277 944,73 грн., який виник внаслідок самостійно задекларованих грошових зобов`язань по декларації від 13.10.2023 №9270469660.
У зв`язку з наявністю податкового боргу та відповідно до статті 59 ПК України, ГУ ДПС у Київській області сформовано та направлено рекомендованим листом на податкову адресу ТОВ «ВТОРТЕХ» податкову вимогу від 20.11.2023 № 0015553-1307-1036.
В результаті надходження до бюджету коштів 23.11.2023 в сумі 656 788,00 грн. з рахунку в системі електронного адміністрування по TOB «ВТОРТЕХ» (платіжний документ від 23.11.2023 № 583131838) податкова вимога від 20.11.2023 була відкликана.
Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС у ТОВ «ВТОРТЕХ» (код ЄДРПОУ 22866013) станом на 07.12.2023 обліковувався податковий борг по податку на додану вартість в сумі 277 944,73 грн., який виник внаслідок самостійно задекларованих грошових зобов`язань по декларації від 16.11.2023 №9310956512.
Уповноваженою особою ГУ ДПС у Київській області прийняте рішення про опис майна у податкову заставу від 13.12.2023 № 57598/6/10-36-І3-07 та акт опису майна від 13.12.2023 № 101, які направлені на податкову адресу позивача.
В результаті надходження до бюджету коштів 29.12.2023 в сумі 534 672,00 грн. з рахунку в системі електронного адміністрування по ТОВ «ВТОРТЕХ» (платіжний документ від 29.11.2023 № 598328941), податкова вимога від 07.12.2023 була відкликана.
Станом на 01.01.2023 залишок боргу складав - 277 944,73 грн.
З аналізу ІКП контролюючий орган дійшов висновку, що заборгованість в сумі 277 944,73 грн. є несплачена пеня нарахована відповідно до вимог підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статі 129 ПК України у сумі 272 794, 61 грн. та пеня нарахована відповідно до вимог 129.1.3 пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України у сумі 5 152,45 грн.
Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем спірних податкових вимог та рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для формування податкових вимог, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень та відображення заборгованості в інтегрованій картці платника, оскільки сума пені з податку на додану вартість у розмірі 277 944,73 грн. була похідною від грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням, яке оскаржувалося платником у судовому порядку та згодом було скасоване, а отже до набрання законної сили судовим рішенням не набула статусу узгодженого податкового боргу і не могла бути підставою для застосування заходів примусового податкового адміністрування.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, оскільки за даними інтегрованої картки платника у ТОВ «ВТОРТЕХ» станом на 01.01.2023 та в подальші періоди обліковувався податковий борг з ПДВ у сумі 277 944,73 грн., який складався виключно з несплаченої пені, нарахованої відповідно до пунктів 129.1.2 та 129.1.3 Податкового кодексу України, а відтак такий борг є узгодженим у розумінні підпункту 14.1.175 ПК України та підлягав погашенню у порядку статті 87 ПК України незалежно від напряму сплати, що, на думку апелянта, надавало контролюючому органу законні підстави для формування податкових вимог, застосування податкової застави та обліку заборгованості, тоді як суд першої інстанції не врахував положення податкового законодавства, судову практику та допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Крім того, розділом II Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №610 від 30.06.2017 року, визначено, що податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
Враховуючи вказане та виходячи з аналізу вищенаведених норм, підставою для формування та направлення контролюючим органом податкової вимоги платнику податків є встановлення відповідної обставини, зокрема, платником податків не сплачено узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.
У п. 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Судом першої інстанції було встановлено, що ТОВ «ВТОРТЕХ» здійснило оплату наявного у нього грошового зобов`язання з ПДВ та штрафу в повному обсязі.
У 2021 році Головним управлінням ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ «ВТОРТЕХ», за результатами якої встановлено порушення позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 1 438 204, 70 грн.
У зв`язку із цим, ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2022 № 1874/18-10, не погоджуючись із яким, ТОВ «ВТОРТЕХ» звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Тобто, розмір заборгованості з ПДВ за податковим повідомленням-рішенням від 19.01.2022 року № 1874/18-10 оскаржувалось в судовому порядку.
Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі № 320/3573/22 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.01.2022 року № 1874/18-10, що свідчить про неправомірність дій відповідача у складанні оскаржуваних податкових вимог та рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки станом на дати складення оскаржуваних податкових вимог, наявний у ТОВ «ВТОРТЕХ» розмір заборгованості зі сплати ПДВ оскаржувався в судовому порядку, а тому до моменту прийняття судового рішення, яке набере законної сили, вказаний розмір заборгованості не є податковим боргом (сума боргу не є узгодженою) та не може бути стягнути на підставі податкових вимог.
Крім того, як самим відповідачем зазначається, спірні податкові вимоги від 09.08.223 № 0000042-1307-1036, від 20.11.2023 № 0015553-1307-1036 та від 07.12.2023 № 0015970-1307-1036 були відкликані.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сформовані щодо ТОВ «ВТОРТЕХ» податкові вимоги від 09.08.223 № 0000042-1307-1036, від 20.11.2023 № 0015553-1307-1036 та від 07.12.2023 № 0015970-1307-1036 є протиправними та підлягають скасуванню.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 13.12.2023 № 57598/6/10-36-13-07, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для її задоволення, оскільки вказана позовна вимога є похідною від основних (оскарження спірних податкових вимог), які вище визнані обґрунтованими.
Також підлягають задоволенню позовні вимоги і щодо зобов`язання ГУ ДПС у Київській області виключити відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які внесені 15.12.2023 №31048448 на підставі акта опису майна від 13.12.2023 № 101 щодо ТОВ «ВТОРТЕХ» та зобов`язання ГУ ДПС у Київській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ВТОРТЕХ» шляхом виключення суми заборгованості зі сплати податку на додану вартість (пені) у розмірі 277 944, 73 грн., оскільки вони спрямовані на забезпечення ефективного судового захисту порушених прав платника податків, адже скасування податкових вимог і рішення про опис майна у податкову заставу без усунення їх правових наслідків не відновлює порушене право повною мірою, а залишення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про податкову заставу та відображення неузгодженої заборгованості в інтегрованій картці платника фактично продовжуватиме обмежувати майнові права позивача та створює ризик повторного застосування контролюючим органом заходів примусового адміністрування, у зв`язку з чим зобов`язання ГУ ДПС у Київській області виключити відповідні відомості та скоригувати дані ІКП є необхідним і пропорційним способом захисту, що відповідає вимогам статей 2 та 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо реального та ефективного поновлення порушених прав.
Доводи апелянта ґрунтуються виключно на формальному відображенні суми 277 944,73 грн. в інтегрованій картці платника та ігнорують правову природу цієї суми, оскільки нарахована пеня була похідною від грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 19.01.2022 № 1874/18-10, яке на момент формування спірних податкових вимог оскаржувалося платником у судовому порядку, а згодом було скасоване рішенням суду, що набрало законної сили, у зв`язку з чим відповідна сума не могла вважатися узгодженим грошовим зобов`язанням і, відповідно, податковим боргом у розумінні підпункту 14.1.175 ПК України. Саме по собі відображення пені в ІКП не змінює її правового статусу та не створює узгодженого боргу, а положення статті 87 ПК України щодо черговості зарахування коштів можуть застосовуватися виключно за наявності податкового боргу, якого у позивача не існувало до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/3573/22, що повністю спростовує твердження апелянта про правомірність формування податкових вимог і застосування податкової застави та підтверджує правильність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.