Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків 
16 лютого 2026 року № 520/1910/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за адміністративним позовом  Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, код ЄДРПОУ26281249) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, код ЄДРПОУ45752470) третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив сууд:
-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.01.2026 у виконавчому провадженні № 76892640 про накладення штрафу.
-стягнути з Відповідача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань .
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.
Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням по справі N° 520/5011/23 виданим 12.01.2026 Харківським окружним адміністративним судом вирішено:
- адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024 код ЄДРПОУ 43315445) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
-визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі №520/5011/23.
-зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити відповідні виконавчі дії для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі № 520/5011/23 із дотриманням положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404- в частині розумності строків виконавчого провадження».
На виконання рішення по справі № 520/5011/23 виданим 12.01.2026 Харківським окружним адміністративним судом 20.01.2026 керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, якою постановлено накласти на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Позивач не згоден з винесеною постановою, просить її скасувати, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 130 Конституції України, частини першої статті 146 Закону України від 02.06.2016 № 1402-ІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.
Положеннями частини другої статті 146 Закону визначено, що забезпечення функціонування судової влади передбачає:
1) окреме визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону;
2) законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування судів,- 3) гарантування достатнього рівня соціального забезпечення суддів.
Видатки на утримання судів визначаються з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Пунктом 2 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) визначено принцип збалансованості Державного бюджету України, відповідно до якого повноваження на здійснення витрат бюджету мають відповідати обсягу надходжень бюджету на відповідний бюджетний період.
Положеннями статей 148, 149 Закону визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатні®, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 БК України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Абзац перший частини першої статті 48 БК України визначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.
Згідно з частиною четвертою статті 48 БК України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
Частиною першою статті 51 БК України визначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до статті 119 БК України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.
Положеннями частини другої статті 4 БК України визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.
Судом встановлено, що Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 по справі № 520/5011/23 знаходиться у черзі на виконання шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління, що підтверджується записом у картотеці.
Станом на момент розгляду справи в суді кошторис по зазначеній бюджетній програмі становить 0,00 грн. 
Відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» штраф може бути накладений лише у разі невиконання рішення без поважних причин, за умови наявності доказів реальної можливості його виконання боржником у встановлений строк.
Суд звертає увагу на наступні листи Державної судової адміністрації України, надані до матеріалі в у якості доказів, а саме: лист від 23.06.2025 за вихідним № 11-12410/25, лист від 17.07.2025 за вихідним № 11-14186/25, лист від 18.07.2025 за вихідним № 11-14371/25, лист від 01.08.2025 за вихідним № 11-15524/25, лист від 18.09.2025 за вихідним № 11-18583/25, лист від 10.11.2025 за вихідним № 11-22323/25, лист від 25.12.2025 за вихідним № 11-25944/25.
Проаналізувавши зміст вищевказаних листів, суд дійшов висновку, що територіальне управління щомісяця звертається до головного розпорядника бюджетних коштів з проханням виділити додаткові бюджетні асигнування для бюджетної програми 0501150 для подальшого виконання судових рішень, прийнятих на користь суддів та працівників апаратів судів. 
Однак, головний розпорядник бюджетних коштів зазначає, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на корсить суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» (далі - Програма), головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених бюджетних призначень на відповідний бюджетний період.
Ураховуючи, що всі затверджені за програмою видатки в розмірі 10.0 млн. грн. розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА України наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені у листах цілі.
ДСА України листами від 03.02.2025 № 11-2404/25. від 06.03.2025 До 11- 4566/25, від 07.04.2025 N° 11-6770/25 та від 12.05.2025 N° 11-9437/25 зверталось до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою.
Листами від 17.02.2025 №08020-01-2/5032. від 02.04.2025 № 08020-09-6/9609, від 30.04.2025 № 08020-09-6/12329 та від 28.05.2025 , № 08020-09-6/15313 Міністерством Фінансів України пропозиції ДСА України не були підтримані, так як у період продовження дії воєнного стану наявні Фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення. Тому, з огляду на зазначене та враховуючи численні звернення від судів, органів та установ системи правосуддя, ДСА України листом від 26.08 2025 N° 11- 17114/25 вчергове звернулось до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 2 315.5 млн. гривень.»
14.01.2026 за вихідним № 04-45/92/26 територіальне управління звернулось до ДСА України з проханням надати додаткове фінансування за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів». Відповіді не отримано.
Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що територіальне управління вживає усі можливі заходи, для виконання рішень, прийнятих на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя з бюджетної програми 0501150, а рішення не виконуються в повному обсязі не з вини чи прямого умислу територіального управління, а з відсутності бюджетних асигнувань та неможливості їх виділення головному розпоряднику бюджетних коштів-ДСА України. 
Суд вказує, що усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі №821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувану за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважених причин.
Таким чином, постанова державного виконавиця не відповідає вимогам законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, код ЄДРПОУ26281249) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, код ЄДРПОУ45752470), за участі третьої особи: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.01.2026 у виконавчому провадженні № 76892640 про накладення штрафу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024, код ЄДРПОУ45752470) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, код ЄДРПОУ26281249) сплачений судовий збір в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн.00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 

Суддя Кухар М.Д.