21.04.26
22-ц/812/971/26
Провадження № 22-ц/812/971/26 Головуючий суду першої інстанції Коваленко Н.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Миколаїв Справа № 484/285/26
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого – Царюк Л.М.,
суддів – Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця – ОСОБА_2 , на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2026 року , постановлену під головуванням судді Коваленко Н.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бузькі пороги» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця – ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнила в подальшому, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бузькі пороги» (далі – ТОВ «Бузькі пороги») про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення.
Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га, яка розташована на території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яку успадкувала після смерті ОСОБА_3 .
Зазначена земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Бузькі пороги» відповідно до додаткової угоди про нову редакцію договору оренди землі від 15 грудня 2017 року, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ «Бузькі пороги».
31 грудня 2025 року договір оренди закінчив свою дію, але відповідач відмовляється повернути земельну ділянку власнику.
Крім того, орендар несвоєчасно розраховується за користування земельною ділянкою, а за 2025 рік взагалі не сплатив орендну плату.
Орендар направив на адресу орендодавця два договори оренди землі, додаткові угоди на поновлення договорів оренди на новий строк. В той же день позивачка повернула відповідачу зазначені документи з підстав небажання продовжувати з ним орендні відносини.
Посилаючись на викладене позивачка просила суд зобов`язати ТОВ «Бузькі пороги» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га шляхом повернення її ОСОБА_1 
17 березня 2026 року ТОВ «Бузькі пороги» звернулось до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.
Клопотання мотивувало тим, що наразі в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває справа № 484/1157/26, провадження № 2/484/1101/26, за позовом ТОВ «Бузькі-пороги» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів. 
Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєвої Н.А. від 16 березня 2026 року позовну заяву у справі № 484/1157/26 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 
Справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бузькі пороги» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення не може бути розглянута до вирішення справи № 484/1157/26, оскільки справи взаємопов`язані.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2026 року клопотання задоволено.
Зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , до ТОВ «Бузькі пороги» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 484/1157/26 за позовом ТОВ «Бузькі-пороги» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів, що перебуває в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
Ухвала суду мотивована тим, що досліджуючи надані документи для вирішення питання щодо зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку, що розгляд справи № 484/285/26 об`єктивно неможливий без вирішення справи № 484/1157/26, оскільки при розгляді вказаної справи може бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі № 484/285/26 вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Проаналізувавши підстави звернення до суду, а також викладені у клопотанні представника відповідача - адвоката Беженару О.С. про зупинення провадження у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішення у справі № 484/1157/26.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця – ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд в ухвалі не обґрунтував в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду справи № 484/285/26 до вирішення іншої справи № 484/1157/26, а послався на загальні формулювання передбачені пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України.
У справі № 484/285/26 предметом позову є повернення ділянки, яка перебуває в оренді у ТОВ «Бузькі пороги». Підставою позову є закінчення строку дії оренди відповідно до пункту 8 додаткової угоди про нову редакцію договору оренди земельної ділянки від 15 грудня 2017 року, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ «Бузькі пороги» строком до 31 грудня 2025 року. Договір закінчує свою дію не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди. 
Предметом позову у справі № 484/1157/26 є тлумачення змісту пункту 8 додаткової угоди про нову редакцію договору оренди землі, укладеної між ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та ТОВ «Бузькі пороги» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га. 
Отже, суд при розгляді справи № 484/285/26 повинен самостійно тлумачити пункт 8 додаткової угоди від 15 грудня 2017 року про нову редакцію договору оренди землі, укладену між ОСОБА_3 , а не чекати тлумачення змісту цього пункту договору іншим судом.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 146/1094/21 зазначив, що при застосуванні умов договору при вирішенні спору суд здійснює тлумачення змісту договору, навіть за відсутності позовної вимоги про тлумачення змісту договору. 
Отже, в даній справі відсутня необхідність в зупиненні провадження, так як суд має можливість тлумачити правочин.
Від ТОВ «Бузькі пороги» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В своєму відзиві відповідач зазначав, що між справами № 484/285/26 та № 484/1157/26 існує нерозривний матеріально правовий зв`язок, оскільки обидва провадження стосуються тих самих сторін, того самого Договору оренди та тієї самої спірної умови — пункту 8 Додаткової угоди від 15 грудня 2017 року.
Факти, що підлягають встановленню у справі № 484/1157/26, матимуть преюдиційне значення для справи № 484/285/26 відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України. 
Суд у справі № 484/285/26 позбавлений процесуальної можливості самостійно здійснити тлумачення пункту 8 Додаткової угоди, оскільки між тими самими сторонами вже відкрито провадження з відповідною самостійною позовною вимогою за статтею 213 ЦК України, а паралельне тлумачення тієї самої умови двома складами суду створює неприпустимий ризик конкуруючих судових рішень.
Зупинення провадження не порушує розумного строку розгляду справи, а навпаки — є єдиним процесуально правомірним рішенням, що запобігає ухваленню суперечливих судових актів
Відповідач просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
За приписами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 20 січня 2026 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця - ОСОБА_2 , до ТОВ «Бузькі-пороги», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення. 
09 березня 2026 року представник ТОВ «Бузькі-пороги» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів.
З наданих представником відповідача адвокатом Беженару О.С. копій документів вбачається, що 16 березня 2026 року суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позовну заяву у справі № 484/1157/26 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 08 квітня 2026 року о 10:00 год.
Відповідно до позовної заяви по справі № 484/1157/26 ТОВ «Бузькі-пороги» в особі представника - Беженару О.С., звернулось до суду з позовом, в якому просить: витлумачити зміст пункту 8 Додаткової угоди від 15 грудня 2017 року про нову редакцію Договору оренди землі, укладеної між ОСОБА_3 (Орендодавець) та ТОВ «Бузькі-пороги» (Орендар) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297, площею 8,0218 га, а саме: визнати, що формулювання «Договір закінчує свою дію не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди» означає, що дія Договору оренди продовжується до моменту фактичного завершення збору врожаю сільськогосподарських культур, посіяних в останній рік оренди (2025 рік), у тому числі озимих культур (озимої пшениці), збір яких відбувається у наступному календарному році (2026 рік); визнати за ТОВ «Бузькі-пороги» право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297, площею 8,0218 га, що розташована на території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі Договору оренди землі в редакції Додаткової угоди від 15 грудня 2017 року до моменту фактичного завершення збору врожаю озимої пшениці, посіяної 31 жовтня 2025 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бузькі пороги» безпідставно збережені кошти у розмірі 72 253 грн.29 коп. 
Приписами пункту 6 частини 1 стаття 251 ЦПК України визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення (постанови Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20, від 14 серпня 2024 року в справі № 466/12606/21);
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
У справі, що переглядається, позивачка в цій справі ОСОБА_1 просить зобов`язати ТОВ «Бузькі пороги» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га шляхом повернення її ОСОБА_1 . 
При зупиненні провадження в цій справі за клопотанням ТОВ «Бузькі пороги» до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 484/1157/26 за позовом ТОВ «Бузькі-пороги» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів, що перебуває в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, провадження у якій відкрито та призначено підготовче засідання на 08 квітня 2026 року о 10:00 год, але справа не розглянута, суд першої інстанції посилався на об`єктивну неможливість розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ухвалення рішення по суті спору у справі за позовом ТОВ «Бузькі пороги» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів.
Між тим, суд першої інстанції взагалі не зазначив в оскаржуваній ухвалі обґрунтування того, як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Так, суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 484/1157/26 за позовом ТОВ «Бузькі-пороги» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 та стягнення безпідставно збережених коштів, з огляду на предмет та підстави позову в цій справі, об`єктивно унеможливлює розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бузькі пороги» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення.
Тому, за таких обставин, суд першої інстанції не обґрунтував в чому об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 484/1157/26 та зупинивши провадження у справі, порушив право позивачки на розумні строки розгляду справи.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження і оскаржена ухвала суду перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За приписами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалене у справі судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, не може вважатись законним і обґрунтованим та на підстав пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця – ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2026 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.