Справа №592/20080/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.	
Номер провадження 33/816/1133/26 	Суддя-доповідач Терещенко О. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О.І., розглянув з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сумцова Є.С. у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою захисника Сумцова Є.С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИЛА:
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 03 грудня 2025 року о 23 год 33 хв у м. Суми по вул. Іллінська, буд. 12 керував транспортним засобом MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, що підтверджується позитивним результатом тесту №2443 від 03 грудня 2025 року, результат – 0,58 проміле. ОСОБА_1 з результатом згоден. Від подальшого керування транспортним засобом був відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник Сумцов Є.С. подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2026 року, в якій просив скасувати її та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, які не залежали від волі ОСОБА_1 та його захисника, а саме через несвоєчасне доведення до відома сторони захисту повного тексту оскаржуваної постанови і відсутність доказів її належного вручення у порядку, встановленому КУпАП. Копію вказаної постанови отримали лише після направлення адвокатського запиту від 13 березня 2026 року. Також зазначає, що 11 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» до Ковпаківського районного суду м. Суми подано заяву про надіслання копії постанови на електронну адресу захисника, яка надійшла 13 лютого 2026 року, та 19 лютого 2026 року повний текст постанови був доставлений до електронного кабінету захисника. Після фактичного отримання копії постанови 13 лютого 2026 року захисником вже 20 лютого 2026 року було подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку. Однак, постановляючи 13 березня 2026 року постанову про відмову у поновленні строку, суд апеляційної інстанції не перевірив, коли саме стороні захисту вручено чи надіслано копію постанови, чи є у матеріалах справи докази такого вручення, помилково витлумачивши дані системи «Електронний суд» щодо руху документів, у зв`язку з чим уважає причини пропуску поважними.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що вказане вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її ухвалено, а згідно з ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її ухвалення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дотримання встановленого процесуальною нормою КУпАП строку на звернення до суду з апеляційною скаргою має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення в апеляційній інстанції розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це надає заінтересованій особі, яка має право на звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати таку скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція апеляційного суду не здійснюється.
Під поважними причинами пропуску процесуального строку необхідно розуміти неможливість особи подати клопотання (заяву, скаргу) у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка повинна була звернутись до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк.
Зазначені вище обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні з розгляду даної справи, а його захисник – адвокат Сумцов Є.С. приймав участь у розгляді справи у режимі відеоконференції.
28 січня 2026 року судом за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, направлено копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся до суду 17 лютого 2026 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 
23 лютого 2026 року захисник звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року. Однак, ухвалою Сумського апеляційного суду від 13 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
При цьому, копію оскарженої постанови захисник отримав 13 лютого 2026 року на електронну адресу та 19 лютого 2026 року через систему «Електронний суд».
З метою забезпечення доступу ОСОБА_1 до правосуддя апеляційний суд уважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, так як був пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 порушені гарантії права особи на захист, оскільки його не було повідомлено про його права, в тому числі право мати захисника та не свідчити проти себе. Вказує, що суд не врахував, що порядок огляду на стан сп`яніння, визначений статтею 266 КУпАП, при оформленні матеріалів було порушено. Після результату «Драгера» ОСОБА_1 номінально "відмовився" від медичного огляду, проте ця відмова отримана без належного виконання поліцейськими свого обов`язку направити особу до найближчого медзакладу. Поліцейські не назвали, куди саме можуть доставити водія, не склали письмового направлення та не здійснили жодних дій для фактичного медичного огляду. Вказує, що процедура огляду була зірвана з вини поліцейських, а не лише з вини водія, а результат огляду на місці за допомогою Драгера не може вважатися законним доказом стану сп`яніння, адже він отриманий з істотним відступом від встановленої процедури. Докази провини ОСОБА_1 були отримані з порушеннями закону, а тому мають бути визнані недопустимими.
Заслухавши доповідь головуючої судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сумцова Є.С., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Апеляційний суд уважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримала у повному обсязі та дійшла правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з урахуванням:
протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531029 від 04.12.2025 (а. с. 1);
результату Drager Alcotest 6810, результат огляду – 0,58 проміле (а. с. 2);
акту огляну на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3);
направлення на огляд водія (а. с. 4);
довідки інспектора з ОД відділу АП УПП в Сумській області (а. с. 6);
відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а. с. 7).
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, узгоджуються між собою, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до відеозапису, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що причиною його зупинки була відсутність можливості ідентифікувати автомобіль за номерами державної реєстрації, на що жінка, яка була у авто та сиділа поруч із ОСОБА_1 , повідомила, що того дня купила цей автомобіль та не встигла його перереєструвати, оскільки власниця авто за документами перебуває у Німеччині. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, бо із салону авто відчувався незрозумілий запах. ОСОБА_1 проти проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» не заперечував. Оглядом на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці події зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу алкотесту Drager 6810, тестом №2443 встановлено позитивний результат 0,58‰. Будь-яких заперечень щодо результатів огляду ОСОБА_1 не висловлював. Після проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора поліцейські пропонували йому пройти огляд у медичному закладі, в тому числі у наркодиспансері, на що останній не погодився.
Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що допустимою нормою алкоголю у крові є 0,2 ‰, а його результат перевищив дану норму. Перед складанням протоколу поліцейський повідомив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом останнього у протоколі. 
ОСОБА_1 пояснень за змістом протоколу не надавав, підписав його, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Від керування транспортним засобом його відсторонено.
За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд зазначає, що вказані вище обставини спростовують доводи захисника про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не роз`яснили його права, та розцінюються як спосіб захисту свого підзахисного з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що після результату «Драгера» ОСОБА_1 номінально "відмовився" від медичного огляду, проте ця відмова отримана без належного виконання поліцейськими свого обов`язку направити особу до найближчого медзакладу, оскільки ОСОБА_1 добровільно погодився з результатом огляду за допомогою газоаналізатора та відмовився пройти його у медичному закладі чи у наркодиспансері. Та обставина, що поліцейський не назвав назву закладу, у який мав намір направити ОСОБА_1 , не спростовує результату огляду останнього за допомогою газоаналізатора «Драгер», оскільки він відмовився пройти огляд у медичному закладі. 
Зазначені вище обставини також у повному обсязі спростовують доводи захисника про те, що процедура огляду була зірвана з вини поліцейських, а не лише з вини водія, а результат огляду на місці за допомогою «Драгера» не може вважатися законним доказом стану сп`яніння, адже він отриманий з істотним відступом від встановленої процедури.
Не заслуговують на увагу також доводи захисту про те, що поліцейські не склали письмового направлення та не здійснили жодних дій для фактичного медичного огляду, оскільки у матеріалах справи міститься направлення на медичний огляд водія транспортного засобу до КНП СОР «ОКМЦСНЗ» від 03 грудня 2025 року, виписане на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 4).
Також був складений і акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3).
З урахуванням установлених суддею суду першої інстанції обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.
У свою чергу, захисником у поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків судді суду першої інстанції про належність та допустимість доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, які досліджені судом під час розгляду справи.
Вказана справа про адміністративне правопорушення розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити захиснику Сумцому Є.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Сумцова Є.С. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  О.  І.  Терещенко