Справа № 766/13522/24
н/п 2/766/798/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді          Булах Є.М., 
секретар судового засідання         Кириченко О.М.
справа №766/13522/24; провадження №2/766/798/26 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом 
позовача:  ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого на підставі ордеру діє представник – адвокат Адвокатського бюро «Романа Сацика» Сацик Роман Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: 08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 79Б)
до
відповідача:  ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації останнє відоме зазначене позивачем: АДРЕСА_2 )
предмет та підстави позову: про поділ спільного сумісного майна подружжя
учасники справи: не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду по суті, ухвалив рішення про наступне та,
встановив:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
14 серпня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя, у якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позову якою подано уточнену редакцію позовної заяви, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 14.12.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року розірвано. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. В період шлюбу була придбана спірна квартира. Сторонами не досягнуто згоди щодо її розподілу, а відтак, він змушений звернутися до суду з позовом.

ІІ. Виклад позиції відповідача.
13.01.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить позов залишити без задоволення та стягнути з позивача судові витрати. В обґрунтування заперечень зазначено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні. Позивач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, внаслідок чого відповідачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Батько дітей тривалий час аліменти не сплачує, має заборгованість. Оскільки позивач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання, навчання, харчування, догляду, лікування, розвитку дітей, від обов`язку матеріального забезпечення сім`ї, вважає за можливе при розгляді справи відступити від засади рівності часток подружжя при поділі майна та визнати за позивачем право власності на 1/5 часток спірної квартири, а за відповідачем на 4/5 частини спірної квартири.
Також просить, у зв`язку із понесенням відповідачем судових витрат пов`язаних із розглядом справи просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Виклад позиції позивача у відповіді на відзив.
24.01.2025 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, у якій сторона позивача відхиляє заперечення сторони відповідача викладені у відзиві на позовну заяву з підстав викладених у відповіді та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Виклад позиції відповідача у запереченнях на відповідь на відзив.
28.01.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення(на відповідь на відзив). Вважає, що аргументи позивача викладені у відповіді на відзив є необґрунтованими, а позовні вимоги є неправомірними. З підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2024 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу/представнику надано 5-ти денний строк на усунення недоліків позовної заяви.
09.10.2024 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про усунення недоліків позову, якою позовну заяву викладено в уточненій редакції.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11.12.2024 року.
За клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено на 30.01.2025 року.
13.01.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву.
23.01.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла зустрічна позовна заява.
24.01.2025 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив.
28.01.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення(на відповідь на відзив).
У зв`язку із перебуванням судді у судовому засіданні з розгляду іншої кримінальної справи, підготовче засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 14.03.2025 року.
07.02.2025 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про приєднання доказів.
У зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі, підготовче засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 05.05.2025 року.
У зв`язку із ускладненням безпекової ситуації в центральній частині міста Херсона 05.05.2025 року в установі Херсонського міського суду Херсонської області запроваджено роботу в дистанційному режимі через що розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 04.06.2025 року.
03.06.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.
У зв`язку із клопотання представника відповідача підготовче засідання відкладено на 25.08.2025 року.
25.08.2025 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. 
25.08.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони відповідача.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя разом з додатками повернуто особі, яка його подала. Підготовче засідання відкладено на 06.10.2025 року.
24.09.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про додучення доказів.
06.10.2025 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.
У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території міста Херсон та Херсонської області розгляд справи не відбувся. Підготовче засідання призначено на 23.10.2025 року.
У зв`язку із активністю артилерійських та ракетних обстрілів в установі Херсонського міського суду Херсонської області 23.10.2025 року запроваджено роботу в дистанційному режимі через що розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 27.11.2025 року.
27.11.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони відповідача.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2026 року.
У зв`язку із відсутністю залу судового засідання, що забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засідання в режимі відео конференції, розгляд справи не відбувся, судове засідання призначено на 19.02.2026 року.
У судовому засіданні 19.02.2026 року в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача та представник відповідача надали пояснення по суті справи, та підтримали позовні вимоги та заперечення проти заявленого позову з підстав та обставин викладених у письмових заявах. 
Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вважав за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/5 частини спірного об`єкта нерухомості, по суті позовних вимог вказав, що при вирішенні питання про поділ майна подружжя є підстави для відступу від рівності часток, оскільки позивач із сім`єю не проживає, після розірвання шлюбу достатньої допомоги на утримання дітей не надає, має постійну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Переховується від відповідачки та навіть змінив прізвище, що у тому числі ускладнює здійснення примусового стягнення аліментів, а відтак наявні підстави для відступу від рівності часток при поділі майна подружжя.
Представником відповідача заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для поновлення довідки у органах ДВС про стан заборгованості позивача по сплаті аліментів та необхідності надання представником позивача інформації та доказів про зміну прізвища позивачем.
За клопотанням відповідача про надання суду додаткових доказів, у судовому засіданні оголошено перерву до 03.03.2026 року. 
23.02.2026 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів.
У зв`язку із перебуванням Головуючого судді на лікарняному розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 23.03.2026 року.
09.03.2026 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про приєднання доказів.
У судове засідання сторона позивача не з`явилась, 23.03.2026 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення подальшого розгляду справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача 23.03.2026 року через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про проведення розгляду справи без участі сторони відповідача.
Таким чином, враховуючи згоду учасників справи про розгляд справи у їх відсутності, за наявних відомостей в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив завершити розгляд справи за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому 14.12.2013 року шлюбі, який за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року у справі №306/1364/22 розірвано, що підтверджено копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00046316694 від 02.08.2024 року.
Сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено відповідними копіями свідоцтв про народження.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №386259221 від 10.07.2024 року, право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 470, виданий 11.02.2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М.
За повідомленням державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.01.2024 року, внесено відомості про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру боржників з огляду на наявність заборгованості зі сплати аліментів за період з 17.10.2023 р. по 31.12.2023 р. в розмірі 19 239,00 грн.
За повідомленням державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.11.2024 року, внесено відомості про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру боржників з огляду на наявність заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.10.2023 р. по 01.11.2024 р. в розмірі 19 135,55 грн.
Постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.11.2024 року в межах виконавчого провадження №73701880 з примусового виконання судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2023 року у справі №361/9157/23 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі в розмірі 19 135,55 грн.
Постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.01.2024 року в межах виконавчого провадження №73701880 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі в розмірі 19 239,00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.01.2024 року в межах виконавчого провадження №73701880 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_3 .
Постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.12.2024 року в межах виконавчого провадження №73701880 скасоване тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами.
З листа Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.01.2025 року №896 вбачається, що станом на 01.01.2025 року у ОСОБА_3 борг зі сплати аліментів відсутній.
Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 19.09.2025 року, станом на 19.09.2025 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з 01.01.2025 року по 19.09.2025 року складає 55365,57 грн.
Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 20.02.2026 року, станом на 20.02.2026 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів складає 89 782,00 грн.
Долучені представником відповідача до відзиву на позов копії договору оренди нерухомого майна, копії квитанцій про переказ коштів на рахунок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки по перше договір оренди укладений відповідачкою з ОСОБА_9 та вказаний договір не містить жодних застережень щодо порядку, способу перерахування грошових коштів на рахунки інших осіб; по друге оренда відповідачкою житла жодним чином не впливає на предмет спору та не має доказового значення у справі.
Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України № НОМЕР_4 виданого 30.05.2025 року органом 8018, паспорт видано на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 

V. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.9 ст. 7 СК України).
Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.
Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 203/284/17 (провадження № 61-7751св19) вказано: «ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 серпня 2021 року у справі № 553/2152/19 (провадження № 61-6722св21) зазначено: «відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують».
За обставинами цієї справи встановлено, що з 14.12.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. За час перебування шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_5 . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договір купівлі-продажу № 470 від 11.02.2020 року, зареєстрований ПН ХМНО Місюр В.М., право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 . Зазначене сторонами не заперечується, підтверджується матеріалами справи, а тому вважається встановленим.
Крім того, сторони не заперечують, що спірна квартира придбана в період їх спільного подружнього життя для їх сім`ї.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки у співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до висновків КЦС у складі ВС у постанові від 03.04.2020 року у справі №286/1537/16-ц набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.
З досліджених судом доказів і відсутності заперечень зі сторони відповідача, щодо набуття у власність у період шлюбу позивачем та відповідачем спірного нерухомого майна, суд приходить до висновку що спірний об`єкт нерухомості, є спільним майном подружжя, що придбано у період шлюбу та виходячи із рівності часток у спільному майні належать подружжю у рівних частках по кожному.
У відповідності до п.30. абзац 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.2,3 ст 70 СК України, може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтерес неповнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). 
Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, що при вирішенні питання про поділ спірної квартири між подружжям, частка позивача підлягає зменшенню з огляду на ухилення позивача від обов`язків по утриманню дітей, а аліменти, які стягуються за судовим наказом та періодично виплачуються позивачем не є достатніми для забезпечення дітей, оскільки стороною відповідача не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів їх недостатності та понесення додаткових витрат відповідачкою на утримання дітей. Крім того, в разі недостатності стягнутих аліментів, про що зазначає представник відповідача у відзиві на позов, відповідачка не позбавлена можливості звернутися до суду з окремими позовними вимогами про збільшення розміру аліментів або стягнення додаткових витрат на утримання дітей.
З урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін в ході розгляду справи судом не встановлено, а стороною відповідача не доведено наявність істотних обставин для зменшення частки позивача у спільному майні подружжя, зокрема, що позивач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Викладені у відзиві на позов обставини щодо несвоєчасності сплати аліментів не є достатніми підставами для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, з підстав, передбачених статтею 70 СК України. Крім того матеріалами справи підтверджується, що позивачем здійснюється сплата аліментів. 
Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, відповідачкою не доведено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2019 року (справа № 297/2837/17 (провадження № 61-7846 св19)). Крім того, посилання на наявність заборгованості зі сплати аліментів не може бути визнана виключною обставиною для зменшення/збільшення частки у праві власності, оскільки законодавством передбачені механізми стягнення заборгованості зі сплати аліментів. 
За встановлених судом обставин та враховуючи презумпцію спільності майна подружжя, суд вважає необхідним поділити у рівних частинах по кожному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказану квартиру, та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_6 .
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 358, 367, 372, 386, 392, 194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 89, 258-259, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації останнє відоме зазначене позивачем: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації останнє відоме зазначене позивачем: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено в межах строків визначених ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя	Є. М. Булах