КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року

справа № 367/12598/25

провадження № 33/824/1165/2026 

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Князєвої Карини Олександрівни на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 29 грудня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - Князєва Карина Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтуванні вимог посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки процесуальним діям працівників поліції не роз`яснили скаржниці її конституційні права. 
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції було встановлено, що 12.10.2025 о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Університетська в м. Ірпінь з ознаками алкогольного сп`яніння своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання з`явились ОСОБА_1 та її захисник - Князєва К.О. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила про те, що не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доводи в апеляційній скарзі підтримала та просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову Ірпінського міськрайонного суду Київської області та постановити нову в якій закрити провадження відносно неї у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, суддею першої інстанції, всупереч положень ст.280 КУпАП, не було враховано доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пункт 6 Розділу І Інструкції №1452/735 вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції №1452/735 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Згідно з пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв стан сп`яніння, закріплені в ст.266 КУпАП.
Натомість, такого порядку працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , у якої вони встановили ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, дотримано не було.
Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя першої інстанції, як на докази послався на дані, що містяться:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №481600 від 12.10.2025;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 12 жовтня 2025 року,
- та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.10.2025 в яких встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки їй не зрозумілі причини з яких вона повинна це робити.
Однак, з такими висновками судді першої інстанції погодитись безспірно не можливо, виходячи з такого.
Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.
З переглянутих судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер поліцейських, яке додане до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №481600, вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 оскільки остання не увімкнула покажчик повороту, на що ОСОБА_1 відповіла, що поспішала додому до комендантської години, та на її думку вона вмикала покажчик повороту, окрім того з відеозапису вбачається що перед тим, як поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 на транспортному засобі Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 був увімкнений покажчик повороту «ліворуч».
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що дійсно з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського не вбачається факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Разом з тим, відповідно до наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_2 , які суд першої інстанції трактував, як письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що вона відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги оскільки вони жодним чином не відносяться до матеріалів справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 481600 від 12.10.2026, складено відносно ОСОБА_1 в той час, як пояснення складені та підписані ОСОБА_2 .
Разом з тим, всупереч пункту 7 Розділу І Інструкції №1452/735 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Проте працівник поліції прийняв рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за порушення пункту 2.5 ПДР, якою встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції, встановлюючи факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходив із доданих до протоколу письмових пояснень ОСОБА_2 .
Враховуючи те, що письмові пояснення ОСОБА_2 викликають розумний сумнів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення невідомої особи, а тому суд апеляційної інстанції ці пояснення оцінює критично, так як вони не відносяться до матеріалів справи. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з пунктом 6 Розділу Х Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок №1103), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, враховуючи положення ст.266 КУпАП, Інструкції №1395 та Порядку №1103, якими передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, тому підтвердження такої відмови поясненнями свідків, за наявності технічних засобів апеляційний суд розцінює недопустимим.
14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки в ході апеляційного провадження не було встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також зважаючи на те, що вказана обставина судом першої інстанції залишена поза увагою, що призвело до помилкових висновків судді про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області від 29 грудня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Князєвої Карини Олександрівни - задовольнити.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 29 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя