Справа №524/11165/25
Провадження №2-о/524/27/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши в у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 січня 2004 року по день її смерті, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА
Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла  ОСОБА_2 . До дня смерті  ОСОБА_2 вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка, однак шлюб вони не реєстрували. Після смерті  ОСОБА_2  відкрилась спадщина на належне їй майно, яку він позбавлений можливості оформити.
ПОЗИЦІЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ
Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області проти задоволення заяви заперечувала. Вказала, що з матеріалів справи та зі змісту заяви вбачається відсутність доказів про заведення спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини самим заявником. У зв`язку з вищевказаним, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області вважала недоведеним обставину, що необхідність встановлення даного факту рішенням суду викликано порушенням особистих чи майнових прав заявника. Вважає що в даній справі існує спір про право.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
19.02.2026 постановлено ухвалу про витребування доказів.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла  ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
14.10.2025 приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Волошина Н.А. прийняла постанову про відмову  ОСОБА_1  у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
НОРМИ ПРАВА
В ст. 1216 Цивільного кодексу України(далі – ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258, 1264 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16-ц(провадження № 61-132 св 18)
Вирішуючи вимоги заявника в частині встановлення факту його проживання із спадкодавцем однією сім`єю, суд враховує пояснення допитаного судом свідка ОСОБА_3 , яка є сусідкою заявника. Свідок ОСОБА_3 вказала, що після смерті дружини ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2 та його донькою разом, мали спільний побут. Зазначила, що їх відносини мали характер подружнього життя.
Також суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 , яка вказала, що є донькою заявника. Свідок ОСОБА_4 зазначила, що приблизно через 3 роки після смерті матері її батько, ОСОБА_1 , почав проживати разом із ОСОБА_2 .. Вони проживали разом за однією адресою. Вказала, що її батько та ОСОБА_2 жили, як подружжя, мали спільний бюджет. Повідомила, що власних дітей ОСОБА_2 не мала та виховувала її, ОСОБА_4 , як власну доньку.
Також, суд приймає до уваги долучені заявником письмові докази, а саме: фотознімки, на яких зображений ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , а також письмові докази, пов`язані із проведенням поховання ОСОБА_2 ..
На переконання суду в своїй сукупності наведені докази підтверджують факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Щодо вимог заявника про встановлення факту проживання з 01.01.2004.
Суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б достеменно підтверджували період з якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю. Допитані судом свідки зазначили, що проживати разом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали невдовзі після смерті дружини ОСОБА_1 ..
З цих підстав, з огляду на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для спадкування, враховуючи положення ст. 1264 ЦК України, суд вважає, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 із померлою ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті  ОСОБА_2 є достатнім для захисту прав заявника.
Щодо доводів Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про те, що в даній справі існує спір про право.
Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідно заявнику для вирішення надалі питання щодо права на спадкове майно.
Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини у визначені законом строки, що підтверджується відомостями із спадкового реєстру. Вказане на думку суду, свідчить про те, що в даній справі спір між заявником та територіальною громадою щодо спадкового майна відсутній, оскільки спадщина визнається відумерлою у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. 
Відтак, суд частково задовольняє заяву.
Судові витрати суд покладає на заявника
Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 – 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту – задовольнити частково.
Встановити факт проживання  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Судові витрати покладаються на заявника.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ