ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2026 р. справа № 640/6388/20
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України від 17.02.2020 №21КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а саме вина. Також, в порушення вимог чинного законодавства відповідач порушив порядок притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, так як не було проведено службового розслідування. Фактично позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" умов Договору за №198. Також, ОСОБА_1 стверджує, що дисциплінарне стягнення накладено не уповноваженою особою на здійснення таких дій та з порушенням строку для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. З наведених підставі просив суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 640/6388/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Міністерство оборони України 09.04.2020 подало відзив на адміністративний позов від 08.04.2020, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову. У відзиві представник відповідача зазначив, що Військовою службою правопорядку Збройних Сил України було проведено службову перевірку, за результатами якої було встановлено факти неналежного виконання позивачем своїх службових (функціональних) обов`язків та доведено вину, що стало підставою для винесення оскаржуваного наказу та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Щодо не проведення службового розслідування відповідач зазначив, що Дисциплінарний статут Збройних Сил України визначає право командира ініціювати проведення такого розслідування, а не встановлює обов`язок. При цьому, вказує, що саме 21.12.2019 (дата доповіді за результатами службової перевірки) є датою початку перебігу терміну (6 місяців) притягнення до дисциплінарної відповідальності, тому Міністерством оборони України вказаний строк не було пропущено. Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Міністр оборони України користується дисциплінарною владою в повному обсязі Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Тобто Міністру оборони України надано право, зокрема накладати на полковника дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідальність (а.с. 138-156).
ОСОБА_1 25.05.2020 подав відповідь на відзив, в якій заперечив аргументи відповідача висловлені в відзиві на адміністративний позов (а.с.163-168). 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи відмовлено (а.с.169).
04.06.2020 Міністерство оборони України подало заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує, що вважає доводи позивача необгрунтованими, оскільки, відповідач чітко у відзиві на адміністративний позов виклав перелік повноважень, які не були виконані позивачем належним чином (а.с.172-174).
Відповідно до частини 3 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" за №2825-IX від 13.12.2022 скеровано за належністю матеріали адміністративної справи № 640/6388/20 . 
21.03.2025 проведено автоматизований розподіл справи № 640/6388/20 та визначено суддю Микитюка Р.В. для розгляду цієї справи.
Ухвалою суду від 26.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/6388/20 та розпочато розгляд справи № 640/6388/20 спочатку.
Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 30.04.2014 №172 полковника ОСОБА_1 призначено начальником Північного територіального квартино-експлуатаційного управління (а.с.15).
Відповідно до витягу з наказу начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління (по стройовій частині) за №94 від 06.05.2014, згідно наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 30.04.2014 №172, наказу начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 06.05.2014 року №98, з 06 травня 2014 року полковник ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління (а.с.16).
Таким чином, позивач проходив військову службу на посаді начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління з 30 квітня 2014 року.
Військовою службою правопорядку у Збройних Сил України на підставі окремого доручення Міністра оборони України була проведена перевірка стану виконання договору підряду, встановлення наявності або відсутності причин та умов, які сприяли можливим порушенням законодавства під час підготовки будівельного майданчика та виконання умов договору підряду з будівництва казарми поліпшеного планування №3 на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , провести посадовими особами Військової служби правопорядку Збройних сил України службову перевірку (а.с.22, 23-24).
Доповідь начальника Військової служби правопорядку у Збройних Сил України від 21.12.2019 за №306/1/9826 про результати перевірки була надана Міністру оборони України для прийняття відповідного рішення (а.с.26-33).
У ході службової перевірки встановлено, що начальником Північного територіального квартино-експлуатаційного управління ОСОБА_1 вчинено дисциплінарне правопорушення, а саме неналежне виконання службових обов`язків, які передбачені пунктом 8 Положення про Північне територіальне квартино-експлуатаційне управління, затвердженого наказом начальника Головного квартино-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 №300 (далі - Положення про Північне ТКЕУ від 09.11.2016 №300) у частині щодо своєчасного та якісного виконання завдань, ефективного використання бюджетних асигнувань. 
21.12.2019 начальником Військовою службою правопорядку у Збройних Сил України погоджено пропозиції викладені у доповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за порушення ним статей 16, 59 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України.
За результатами проведеної перевірки, наказом Міністерства оборони України від 17.02.2020 №21КП начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та попереджено про неповну службову відповідальність (а.с.17-19).
Не погодившись із вказаним наказом від 17.02.2020 №21КП, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Частиною 4 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Притягнення військовослужбовців Збройних Сил України до дисциплінарної відповідальності за невиконання (неналежного виконання) своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку регулюються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України 24.03.1999 №548-Х (далі - Статуту внутрішньої служби ЗСУ) визначено загальні обов`язки військовослужбовців, серед яких: необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.
Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно зі статтею 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Так, як ОСОБА_1 перебував у військовому званні полковник, в той же час є "військовослужбовцем" тому на нього може бути накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідальність. 
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту ЗСУ Міністр оборони України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто.
Відтак Міністру оборони України надано право, зокрема накладати на полковника дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідальність.
Щодо доводів позивача про відсутність складу дисциплінарного правопорушення, а саме вини та тверджень, що фактично позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" умов Договору підряду за №198, суд зазначає таке.
У відповідності до пункту 1 наказової частини оскаржуваного позивачем наказу ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків. Поряд з цим слід зазначити, що оскаржуваний наказ є розпорядчим документом, який фіксує прийняте рішення, в даному випадку про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке базується на обставинах, встановлених під час проведення службової перевірки.
Згідно статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Отже, призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 84 Дисциплінарного статуту викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №802/409/17-а та від 04.05.2020 року у справі №1540/3613/18.
Таким чином, вказані доводи позивача є безпідставними та необґрунтованим, а отже, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Крім того, суд встановив, оскільки під час проведення службової перевірки встановлено усі обставини, необхідні для прийняття рішення, видано наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Мотивувальна частина оскаржуваного наказу чітко визначає перелік неправомірних (протиправних) дій допущених позивачем наприклад: "…порушено умови пункту 6.1.3. Договору підряду від 21 травня 2018 року № 198 в частині передачі будівельного майданчика проектно-кошторисної документації на будівництво казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3 на території військового містечка №25 у місті Конотоп Сумської області, що призвело до порушення строків виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС БУД". У наслідок необгрунтованих рішень начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління Юрика Ю.В. поспішно в односторьонньому порядку розірвано договір підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС БУД", у результаті чого грошові кошти в сумі 2 907 800,00 грн…".
Як свідчать матеріали справи, саме листом від 02.08.2018 за №3030/01/101/2988 Північного територіального квартино-експлуатаційного управління направлено повідомлення про розірвання Договору підряду від 21.05.2018 №198 за порушення строку завершення виконання робіт на підставі п. 62.1.2 зазначеного Договору.
З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що за результатами нового розгляду справи №910/15489/18 рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" до Міністерства оборони України, Північного територіального квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України за участю Військової прокуратури Центрального регіону України про визнання недійсним договору від 02.08.2018 № 303/21/105/2988 задоволено повністю. Визнано недійсним вчинений у формі листа №303/21/105/2988 від 02.08.2018 "Про розірвання договору" правочин Північним територіальним квартирно - експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України щодо розірвання договору підряду на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) № 3, м. Конотоп, Сумська область, військове містечко № 25 (шифр 2018-09) від 21.05.2018 № 198 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93465336).
Постановою Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів від 25.05.2021 у справі № 910/15489/18 апеляційну скаргу Північного територіального квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі №910/15489/18 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі №910/15489/18 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97240869). 
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду (адміністративного, господарського або цивільного), що набрало законної сили, не потребують повторного доказування в іншій справі, де беруть участь ті самі особи.
Отже вищевказаними рішенням у справі підтверджено, належне виконання умов Договору підряду 21.05.2018 № 198 Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС БУД", тому суд не бере до уваги твердження позивача, що мало місце порушення закону та договірних зобов`язань лише з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" та не залежало від волі позивача.
Стосовно тверджень позивача про порушення строку накладення дисциплінарного стягнення, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ (в редакції станом на 30.11.2019) визначено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Отже, відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. 
Суд зазначає, що наказ Міністерства оборони України №21КП, яким начальника Північного територіального квартино-експлуатаційного управління ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність прийнято 17.02.2020, довідку за результатом перевірки №306/1/9826 прийнято 21.12.2019, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку що Міністерством оборони України не пропущено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що доводи позивача про пропущення строку притягнення до дисциплінарної відповідальності не віднайшли свого правового відображення, а отже, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i заперечень.
Частиною 2 статті 71 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, повною мірою довів суду правомірність та законність прийнятого рішення. Надав в ході розгляду справи достатні докази та матеріали на підтвердження своєї позиції.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:
в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ 00034022, пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) про визнання протиправним та скасування наказу Міністра оборони України від 17.02.2020 №21КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності, - відмовити. 
Сторонам у справі рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Микитюк Р.В.