Справа № 452/611/26 
Провадження № 2/452/976/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" квітня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
при секретарі Кафтан О.Ю.,
із участю: відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В: 
Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2019 року у справі №452/1594/19 із нього стягуються аліменти на утримання однієї дитини у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 13.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що після ухвалення зазначеного рішення у нього суттєво змінились сімейні та матеріальні обставини, а саме: він проходить військову службу у Збройних Силах України; має нерівномірний та нестабільний дохід, оскільки додаткові виплати залежать від виконання бойових завдань і не мають постійного характеру; 07.01.2026 року уклав шлюб, із дружиною фактично проживають однією сім`єю біля семи років; його дружина має встановлену інвалідність 3 групи (строкову), що супроводжується помірним обмеженням працездатності та пересування, потребує регулярного лікування та додаткових витрат, у зв`язку з чим перебуває на частковому матеріальному утриманні з боку позивача; також позивач надає регулярну матеріальну допомогу матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є пенсійного віку та після смерті чоловіка, батька позивача, залишилась самостійно проживати та не має достатніх коштів для оплати комунальних послуг і базових потреб. Враховуючи викладене, позивач просить суд змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, встановлених рішенням суду від 31.10.2019 року в справі №452/1594/19 та замість стягнення із нього 1/3 частки доходу встановити стягнення аліментів у фіксованій грошовій сумі – 7000грн щомісячно на утримання дитини.
Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечила позовні вимоги позивача та зазначила, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аліменти із відповідача стягуються у примусовому порядку Бориславським ВДВС у ДР ЛО ЛМУ МЮУ, яким відкрито виконавче провадження. Незважаючи на примусове стягнення аліментів, за позивачем протягом тривалого часу обліковувалась значна заборгованість, так як він ніде офіційно не працював, а вимоги державного виконавця добровільно перераховувати кошти ігнорував. Матеріальне утримання дитини повністю було на ній. Участі у вихованні дитини позивач не приймав і не приймає. Після мобілізації позивача виконавчій службі вдалося стягнути із нього борг по аліментах та забезпечити щомісячне стягнення аліментів з грошового забезпечення ОСОБА_2 . Позивач нарешті забезпечує дитині належне утримання, якого син був позбавлений. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відтак просить суд у задоволенні наведеного позову відмовити повністю.
Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, у зв`язку з проходженням військової служби у районі виконання бойових завдань; позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала поданий до суду відзив, у задоволенні позову просила відмовити. Додатково зазначила, що позивач є керівником ПП «Сузір`я Карпат». Підприємство працює на базі готелю з 2016 року, фактичним власником якого є позивач. ОСОБА_2 переписав половину доходу фірми на сина теперішньої дружини. Тому дружина позивача має дохід, однак приховує його; також має фінансові відносини із сестрою оформивши договір оренди «Гостинного двору» за 1 гривню, а фактично є значно більші кошти, - тим він сина повністю матеріально ігнорує, а сам це приховує; до того як суд присудив 1/3 частку вона з боржником півроку мала судову тяганину.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази в справі, суд уважає, що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав:
Судом установлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2019 року, у справі №452/1594/19, присуджено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ПІН НОМЕР_1 ), аліменти на одну дитину: сина – ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, щомісячно з 13.05.2019р. до досягнення ним повноліття в користь ОСОБА_1 (ПІН НОМЕР_2 ).
Із виданої довідки військовою частиною НОМЕР_3 від 10.02.2026 року №627 відомо, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі під час мобілізації в наведеній військовій частині.
Згідно із довідкою виданою 30.03.2026 року за №1014 в/ч НОМЕР_3 відомо, що ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період із 03.01.2026р по 30.03.2026р.
За даними документу, видрукуваного із застосунку «Дія», а також копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 відомо, що 07.01.2026 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, актовий запис №160, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис – Цифровий офіс державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Але як сам позивач вказав у позові, він фактично з дружиною проживає сім років, - отже його сімейний стан фактично не змінився, а лише формально. 
Згідно із витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 12.06.2025 року відомо, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із 02.02.2025 року встановлено третю групу інвалідності; причина інвалідності – загальне захворювання; дата повторного оцінювання – 01.07.2027р.
Із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 відомо, що видане воно на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та підтверджує факт перебування її на пенсії за віком.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У силу частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року в справі №759/10277/18, «…колегія суддів Верховного Суду погоджується із доводами касаційної скарги, що апеляційний суд, змінивши спосіб присудження аліментів, вийшов за межі позовних вимог та розглянув вимогу, що не була предметом розгляду у суді першої інстанції. При цьому апеляційним судом порушено положення частини третьої статті 181 СК України, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина».
Отже, враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки він, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення, що передбачено вимогами ст. 192 СК України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, яким у даному випадку є відповідач ОСОБА_1 , і наведена норма чітко визначена у ч. 3 ст. 181 СК України. Крім цього посилання позивача на зміни матеріального або сімейного стану, які мали б послужити зміні розміру стягнення аліментів, не підкріплені доказами, які б підтверджували обґрунтованість його звернення до суду з наведеним позовом. Посилаючись на одруження, яке мало місце 07.01.2026 року, при цьому зазначає, що із дружиною фактично проживає однією сім`єю біля семи років; вказуючи, що його дружина має 3 групу інвалідності, яка є строковою, не надає доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на її лікування; щодо матері, то констатуючи, що вона є особою пенсійного віку, не надає доказів, які б вказували на її пенсійне забезпечення і не конкретизує його фінансову допомогу для неї як і про необхідність у цьому.
Беручи до уваги викладені обставини, суд дійшов висновку, що у позові ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставність та недоведеністю. 
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, суд
у х в а л и в:
Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру стягнення аліментів.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 10 квітня 2026 року повного судового рішення. 

Суддя