Справа № 442/7597/25 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І 
Провадження № 22-ц/811/4391/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий - суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня», на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Баня» (в подальшому – «ТзОВ», «позивач») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просило суд стягнути солідарно з відповідачів 27 065 грн. 50 коп. на відшкодування спричиненої відповідачами майнової шкоди та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ТзОВ «Золота Баня» є власником готельного комплексу «Три сини та донька 5», розташованого на АДРЕСА_1 . 
01.07.2024 року між ТОВ «Золота Баня» та філією «Дрогобицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» укладено договір про встановлення земельного сервітуту № 01/06-1. Даним договором встановлений строковий, платний сервітут терміном на 5 років на користь ТОВ «Золота Баня», як власника нерухомого майна - готельного комплексу «Три сини та донька», відносно земельних ділянок, постійним землекористувачем якої є філія «Дрогобицьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», площею 0,4575 га та 0,1967 га (загальна площа 0,6542 га в межах зони сервітуту). Відповідно до п. 4.3.3 Договору Сервітуарій має право вимагати усунення перешкод, які виникають при використанні земельної ділянки, відносно якої встановлено сервітут, а також з метою збереження земельної ділянки, здійснювати обмеження проїзду транспортних засобів, а також будь-яких самохідних засобів та електротранспорту (електроавтівки, електросамокати, гіроскутери, моноколеси, тощо) окрім обмежень прав Землекористувача. З цією метою 09.01.2025 року позивач придбав у фізичної особи ОСОБА_4 шлагбауми з необхідними для його належного функціонування пристроями на загальну суму 54 130 грн. з ПДВ (вартість 1 шт. 27 065 грн. 50 коп.). 
Позивач стверджував, що 28.08.2025 року група громадян, вимагаючи доступу до території, знищили (розламали) встановлений шлагбаум, що підтверджується відеозаписами з системи відеонагляду. Працівниками ТОВ «Золота Баня» здійснено виклик поліції та на місце події направлено оперативну групу, подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. З боку працівників поліції не вбачається складу кримінального правопорушення, однак за результатами проведеної перевірки встановлено, що до пошкодження майна позивача причетні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Наведені обставини спричинили необхідність звернення позивача до суду з даним позовом (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с.103-106).

Дане рішення оскаржив представник позивача.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення норм процесуального права. 
Звертає увагу суду на те, що відповідачі визнали, що саме вони зламали шлагбаум.
Зазначає, що на відеозаписі чітко видно, що до «зустрічі» з відповідачами шлагбаум був неушкодженим (а.с. 103-106).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 123-124).

21 січня 2026 року до Львівського апеляційного суду відповідачі  ОСОБА_2 та ОСОБА_5 надіслали Відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с. 132-135).

Клопотань про апеляційний розгляд справи з повідомленням її учасників від останніх до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, згаданою нормою матеріального права встановлено принцип презумпції вини зі сторони особи, яка завдала шкоди.

За змістом частини 1 статті 178 ЦПК України, всі заперечення проти позову відповідачем (відповідачами) викладаються у відзиві на позов.
Як вбачається з Відзиву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на позовну заяву (як і з їх Відзиву на апеляційну скаргу), згадані відповідачі не заперечують демонтажу («пошкодження») ними шлагбаума, «оскільки шлагбаум було встановлено незаконно … Їх (відповідачів) дії були спрямовані виключно на усунення незаконної перешкоди та фактично Відповідачі реалізували право на самозахист цивільних прав мешканців територіальної громади… Пошкодження шлагбауму сталося не з метою умисного знищення чужого майна, а з метою усунення незаконної перешкоди, створеної Позивачем…» (а.с. 56-60).

В обґрунтування наведених вище доводів відповідачами долучено до матеріалів справи ряд відповідей з Східницької селищної ради та поліції, які адресовані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають у  АДРЕСА_2 , з яких вбачається, що згадані особи зверталися до органів місцевого самоврядування та поліції з приводу встановлення по вулиці Котляревського шлагбауму і їм з цього приводу було рекомендовано звертатися до суду (а.с. 62-66).
При цьому колегія суддів зауважує наступне:
-самі відповідачі не є мешканцями смт. Східниця (де і мало місце встановлення позивачем спірного шлагбауму), а мешкають у інших населених пунктах, а саме: у м. Стебник ( ОСОБА_2 ) та м. Дрогобич ( ОСОБА_5 );
-згадані вище відповіді датовані 2016-2023 роками, тобто – до укладення 01 липня 2024 року позивачем з Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» (як з «Землекористувачем») Договору № 01/06-1 про встановлення земельного сервітуту, яким позивач обґрунтовує (в тому числі) правомірність встановлення ним спірного шлагбауму (а.с. 8-18);
-відповідачі не долучили жодних доказів того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зверталися до суду з метою вирішення спору пов`язаного зі встановленням шлагбауму, як їм було рекомендовано у згаданих вище відповідях компетентних органів. 

Слід також зауважити, що статтею 204 ЦК України передбачено принцип презумпції правомірності правочину. В той же час, відповідачами не наведено доводів стосовно того, що недійсність згаданого вище Договору № 01/06-1 про встановлення земельного сервітуту від 01 липня 2024 року прямо встановлена певним законом, а також не подано до суду доказів про визнання згаданого Договору … недійсним в судовому порядку. Відтак, цей Договір … є чинним та підлягає виконанню.

За наведених вище обставин в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про «наявність вини відповідачів у пошкодженні майна позивача», оскільки «судом встановлено факт заподіяння шкоди позивачу у вигляді пошкодження шлагбауму та наявність вини відповідачів у заподіянні цієї шкоди, яка виразилась у самовільному знищенні чужого майна», так як «всі дії відповідачів повинні відбуватись виключно в правовому полі. Якщо відповідачі вважають, що позивачем, без належного дозволу було встановлено вказаний шлагбаум, особи, яким таким вставленням чиняться перешкоди щодо проїзду, проходу, зобов`язані були звернутись до компетентного органу щодо його демонтажу… Відповідачі, заперечуючи проти позову, вказують, що діяли в інтересах територіальної громади. При цьому, жодних доказів щодо наявності у них повноважень від імені територіальної громади здійснювати такі дії відповідачами не надано».
Відповідачі рішення суду не оскаржували (зокрема – у згаданій вище його мотивувальній частині), що дає підстави для висновку про те, що відповідачі з висновками цього рішення суду погодились.

Відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд мотивував тим, що «позивачем не доведено розмір цієї шкоди».
Висновки суду в цій частині колегія суддів вважає такими, що не відповідають матеріалам справи та такими, що зроблені з порушенням норм процесуального права, зокрема – про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства (статті 12 і 13 ЦПК України), виходячи з наступного.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем до позовної заяви та матеріалів справи долучено:
-видаткову накладну № 1 від 09.01.2025 року, згідно якої позивач купив у постачальника ОСОБА_4 2 (два) шлагбауми з належними до них складовими за 54 130 грн., тобто: за один шлагбаум з належними до нього складовими позивач заплатив 27 065 грн. = 54 130 : 2 (а.с. 19);
-Акт приймання-передачі основних засобів від 31.03.2025 року, згідно якого ТОВ «Золота Баня» було прийнято в експлуатацію шлагбаум вартістю 27 065 грн., який знаходиться на вулиці Котляревського, 109 у смт. Східниця Львівської області (а.с. 90); 
-Акт на списання основних засобів від 28.08.2025 року, згідно якого уповноваженою на те комісією було встановлено «пошкодження майна, внаслідок якого відсутня можливість використання за призначенням», а тому було списано шлагбаум вартістю 24 245 грн. 75 коп. (а не 27 065 грн.), оскільки його "сума зносу за даними переоцінки на 28.08.2025 р. по документах придбання» становить 2 819 грн. 25 коп. (а.с. 91). 

Не погоджуючись з розміром заподіяних збитків, заявлених позивачем до стягнення з відповідачів на підставі згаданих вище доказів, відповідачі мали б зазначити ту суму заподіяних ними збитків, яку вони визнають, обґрунтувавши свою позицію належними та допустимими доказами, чого відповідачами зроблено не було.
Крім цього, відповідачі вправі були ставити питання про передачу їм пошкодженого шлагбаума після відшкодування ними позивачу заподіяних збитків, чого ними також зроблено не було. 

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” (п.9) міститься роз`яснення про те, що збитки потерпілому відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи судом.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового: про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів за користь позивача 24 245 грн. 75 коп. вартості знищеного шлагбаума станом на день його знищення – 28.08.2025 року. 
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).
Позивач за подачу позовної заяви сплатив 3 028 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 42), а за подачу апеляційної скарги – 4 542 грн. 00 коп судового збору (а.с. 118), а всього – 7 570 грн. 00 коп. 

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів прийшла до висновку про те, що до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає 24 245 грн. 75 коп. вартості знищеного шлагбаума станом на день його знищення, що становить 89,58 % від заявлених позовних вимог у розмірі 27 065 грн. 00 коп.

89,58 % від 7 570 грн. 00 коп. сплаченого позивачем судового збору становить 6 781 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача: по 3 390 грн. 60 коп. з кожного відповідача.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачів 27 065 грн. заподіяної майнової шкоди.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 27 065 грн., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 27 065 грн., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Іванова Артема Валерійовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня», частково задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення завданої майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня» (код ЄДРПОУ – 33088252, місцезнаходження - вул. Зарічна, 3Б, с-ще Східниця Дрогобицького району Львівської області) 24 245 грн. 75 коп. (двадцять чотири тисячі двісті сорок п`ять) грн. 75 коп. завданої майнової шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня» (код ЄДРПОУ – 33088252, місцезнаходження - вул. Зарічна, 3Б, с-ще Східниця Дрогобицького району Львівської області) 3 390 (три тисячі триста дев`яносто) грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня» (код ЄДРПОУ – 33088252, місцезнаходження - вул. Зарічна, 3Б, с-ще Східниця Дрогобицького району Львівської області) 3 390 (три тисячі триста дев`яносто) грн. 60 коп. судових витрат.
Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 25 березня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.