Справа № 199/3139/26
(3/199/1179/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
17.03.2026 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйов В.Л., за участю: 

- особи, відносно якої було складено протокол про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 

розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця солдата  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, уродженця: АДРЕСА_1 , у скоєні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНК/О №178 від 06.03.2026 року, слідує, що з доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2026, яка надійшла по лінії оперативно-чергової служби в порядку Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604 (далі - Інструкція) вбачається, що 03.03.2026 о 18:00 солдат ОСОБА_2 , прибув до тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , після того, як був відсутній на військовій службі з 02.03.2026 о 12:00. 
Відповідно до пункту 21 Інструкції про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), невихід без поважних причин на службу, нез`явлення з відрядження, відпустки, закладу охорони здоров`я, нез`явлення у разі призначення або переведення до нового місця служби командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) та повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, усно - протягом доби з моменту, коли стало відомо про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово. 
Факт безпідставної відсутності солдата ОСОБА_1 у місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з 12:00 02.03.2026 по 18:00 03.03.2026 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а також поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
У відповідності до вимог ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 551-X1V, солдат ОСОБА_2 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. 
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) або поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). 
Проте, з порушенням статутних обов`язків, всупереч інтересам військової служби, солдат ОСОБА_1 без належних правових підстав та без поважних причин був відсутній у місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з 12:00 02.03.2026 по 18:00 03.03.2026 та, як наслідок, вважається таким, що вчинив самовільне залишення частини тривалістю до трьох діб.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан, продовжений відповідними указами Президента України по теперішній час. 
Частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент вчинення солдатом ОСОБА_1 протиправного діяння) законодавцем встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само за ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану. 
Зазначене дозволяє дійти до висновку про відсутність у діях солдата ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, з огляду на тривалість перебування останнього поза місцем тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 протягом 30 годин. 
В свою чергу, приписами частини 2 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. 
В той же час, частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб. 
Системний аналіз вищезазначених норм права у редакції станом на час вчинення солдатом ОСОБА_1 протиправних діянь свідчить про те, що відсутність військовослужбовця (крім строкової служби) на службі без поважних причин лише понад З (три) доби утворює склад військового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України та унеможливлює притягнення військовослужбовців(крім строкової служби) до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі частини 2 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Проте, слід дійти до висновку, що відсутність військовослужбовця (крім строкової служби) на службі без поважних причин до 3 (трьох) діб утворює склад військового адміністративного правопорушення, оскільки за таких умов відсутня конкуренція між правовими нормами, зазначеними у ч. З ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. 
Кваліфікація дій солдата ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення унеможливлюється з огляду на пряму вказівку законодавцем у диспозиції зазначеної частини про незастосування її під час дії воєнного стану. З пояснень військовослужбовця солдата ОСОБА_1 не встановлено обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для відсутності у місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
За викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 протиправно, всупереч інтересам військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків, був відсутній у місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з 12:00 02.03.2026 по 18:00 03.03.2026 без поважних причин. 
Таким чином, солдат ОСОБА_1 на протязі 12:00 02.03.2026 по 18:00 03.03.2026 вчиняв військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст.172-11 КУпАП (Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб) тривалістю 30 годин.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, каявся, зобов`язався більше такого не вчиняти. Про запізнення до військової частини попереджав за заздалегідь, тому що має три поранення, у зв`язку із чим має певні складнощі під час пересування громадським транспортом.
Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується повністю доказами: 
- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНК/О №178 від 06.03.2026 року, де викладені обставини скоєння правопорушником  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП;
- письмовими поясненнями особи, відносно якої було складено протокол про військове адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 
- доповіддю про факт неприбуття з відпустки військовослужбовця призваного по мобілізації в/ч НОМЕР_1 (РВЗ, ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») НОМЕР_2 АК солдата ОСОБА_1 ;
- доповіддю про факт повернення до військової частини військовослужбовця призваного по мобілізації в/ч НОМЕР_1 (РВЗ, ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») НОМЕР_2 АК солдата ОСОБА_1 ;
- витягом з наказу №90-ОД/ДСК від 25.12.2025 року, про організацію служби військ і бойового навчання в ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2026 році.
З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що наявна в справі про військове адміністративне правопорушення сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення військового адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому військового адміністративного правопорушення надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду справи про військове адміністративне правопорушення. 
Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу інкримінованого йому військового адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в справі, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, та наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винний у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Водночас, відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, тобто законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу.
Дослідивши надані суду матеріали справи про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та пояснення останнього, встановлено, що дійсно останній прибув до військової частини з відпустки із запізненням на 30 годин.
Так, у судовому засіданні  ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку із неодноразовими пораненнями, які отримав перебуваючи у зонах бойових дій, має труднощі під час пересування громадським транспортом, та окремо надав до суду епікризи з встановленими у нього діагнозами. 
Крім того, як у своїх письмових поясненнях, так і в судовому засіданні,  ОСОБА_1 заявив, що заздалегідь про ситуацію, яка склалась, а саме про своє запізнення з відпустки, попередив заздалегідь своє керівництво за допомогою телефонної розмови.
Враховуючи вищевказане, та ввирішуючи справу відносно  ОСОБА_1 , відповідно до оцінки всіх обставин провини й особистості  ОСОБА_1 , вважаю, що останній може бути звільнений від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю військового правопорушення, оскільки не надані суду будь-яких відомостей про настання тяжких чи негативних наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , який характеризується позитивно, його негативне відношення до скоєного ним правопорушення, щире каяття та визнання своєї вини, обіцянку не вчиняти в майбутньому подобне, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані про вчинення ним інших військових адміністративних правопорушень, вважаю, що за можливе обмежитись ОСОБА_1 усним зауваженням.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.22, 283, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя:       Воробйов В.Л.