Справа № 285/3494/25
провадження у справі 3/0285/34/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 березня 2026 року            м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Коцюба О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП – 
ВСТАНОВИВ:
27.06.2025 року до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, протокол серія: ЕПР1 № 342428 від 26.05.2025 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 .
Із вказаних матеріалів випливає, що 26.05.2025 року о 16 год. 39 хв., ОСОБА_1 на вул. Дружби, м. Звягель, Житомирської області керувала автомобілем Renault Symbol, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння очей, зіниці, що не реагують на світло), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На неодноразові виклики у судове засідання ОСОБА_1 не з`являлась. Надіслала письмові пояснення з яких випливає, що вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні не визнає. Просила справу розглядати без її участі.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Задорожня В.О. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважила, що матеріали справи не містять відеозапису, який підтверджує вину ОСОБА_1 . Окрім цього відсутні інші належні докази, які підтверджують склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом було встановлено, що склад правопорушення, скоєний ОСОБА_1 підтверджується її власноручно написаними поясненнями у протоколі серії ЕПР1 №342428 від 26.05.2025 року (а.с. 1).
Окрім цього, спростовується пояснення адвоката Задорожньої В.О. про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав. Матеріали справи місять розписку, підписану ОСОБА_1 , про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 2).
Щодо посилання адвоката Задорожньої В.О. на порушення інспектором поліції порядку складання адміністративних матеріалів, а саме не забезпечення двох свідків у разі неможливості проведення відеофіксації факту правопорушення то судом встановлено наступне. Інспектором поліції — Левчуком Я.В. на момент складання адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 342428 від 26.05.2025 року було дотримано порядок складання таких адміністративних матеріалів в частині забезпечення повного фіксування процесу протоколювання, а тому у забезпеченні присутності двох свідків потреби не було. Про вказане свідчить п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342428 від 26.05.2025 року, де зазначено, яким технічним засобом проводився відеозапис. 
Однак, в подальшому, не з вини інспектора Левчука Я.В., відеозапис, який проводився під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та який був переданий до серверу Звягельського РВП, у зв`язку із технічними несправностями та в результаті регламентних робіт на сервері зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських не зберігся. 
Матеріали справи містять лише відеозапис із реєстратора поліцейського автомобіля, з якого підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Як зазначено вище, факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі.
Загальноприйнятою імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).
Визнання недопустимими доказів, зібраних поліцейськими, лише з підстав невиконання формалізованих процедур, або допущення описок без усвідомлення їх мети і значення, а тільки тому, що вони існують, без встановлення факту порушення жодного з прав чи основоположних свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказувало б лише надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм, що в свою чергу унеможливить досягнення мети адміністративного стягнення (ст. 23 КУпАП).
Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що ті порушення, на які посилається адвокат Семенька Ю.В., потягли за собою порушення конвенційних або конституційних прав ОСОБА_2 , внаслідок чого зібрані докази могли б бути визнані недопустимими, а провадження у справі закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.1995 року водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 ЗУ “Про Національну поліцію” завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. 
Право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху. 
В теорії права існує такий принцип як - невідворотність юридичної відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у виді адміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала, призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, в наслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.
Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.
Звільнення судом особи від юридичної відповідальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства, призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності. 
Статтею 19 ЗУ “Про Національну поліцію” визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного ЗУ “Про оборону України”. 
Отже, з вищевикладеного, можна зробити висновок, що особа яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, і ця особа була виявлена поліцейським, останній зобов`язаний скласти відносно такої особи протокол відповідно до Інструкції та направити його до суду для розгляду у встановленому законом порядку. 
Разом з тим, якщо під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів було порушено вимоги законодавства, наслідком цього має бути відповідальність поліцейського за таке порушення, а не звільнення особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, від адміністративної відповідальності.
Встановлені судом обставини справи, в сукупності, не викликають сумнівів, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини справи, суд визнає ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Одночасно суд роз`яснює ОСОБА_1 , що в силу ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
У свою чергу, ч. 1 ст. 307 КУпАП передбачає, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 251, 283, 284, 307, 308 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу розміром 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 655,60 грн. 
У разі не виконання  ОСОБА_1 постанови суду в частині сплати штрафу у строки, встановлені ч. 1 ст. 307 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ч. 2 ст. 308 КУпАП подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області п ротягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови виготовлено 25.03.2026 року.

Суддя       О.М. Коцюба