Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №348/179/26
Провадження № 2/348/634/26

12 березня 2026 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Бурдун Т.А.,
секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник позивача – Лисенко Олена Сергіївна,-
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Споживчий центр», інтереси якого представляє Лисенко О.С., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 12.06.2023 р. ТОВ «Споживчий центр» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір (оферти) № 12.06.2023-100002107, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 500 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 42 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3500 гривень. Відповідач неналежним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 587,00 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 500,00 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 3 087,00 гривень. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 587,00 гривень та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 
В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та проживання, вказаним в позовній заяві та шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи якого невідоме від 19.02.2026 року,про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали суду від 12.03.2026 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки відповідач не скористався процесуальними правами подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасником розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
12 червня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №12.06.2023-100002107 шляхом підписання пропозиції на укладення кредитного договору (оферти), анкети та заявки на отримання споживчого кредиту.
Цим договором передбачені наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту – 12.06.2023 року, сума кредиту – 3 500,00 грн; строк, на який надається кредит – 42 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 23.07.2023; період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі – "черговий період"). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1 % за 1 день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти (економічна сутність – плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (а.с.15-19).
З заявки на отримання споживчого кредиту вбачається, що відповідач ОСОБА_1 підписав заявку на отримання кредиту, чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи з обраних ним умов кредитування, в тому числі розмір кредиту, процентну ставку за користування кредитом, розмір відсотків, розміри комісії, відповідальність за порушення умов договору.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором С681.
Відповідно до умов договору відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3500,00 грн, шляхом перерахування цієї суми на платіжну картку, що підтверджується квитанцією ID платежу 2325980709 від 12 червня 2023 року, сформованою через систему платежів LiqPay (а.с.21).
З розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором №12.06.2023-100002107 від 12 червня 2023 року відповідача ОСОБА_1 станом на 19.01.2026 року становить 6 587,00 гривень, та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500,00 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 3 087,00 гривень (а.с.28-38).
Інформації щодо сплати грошових коштів відповідачем в рахунок погашення заборгованості, матеріали справи не містять.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.
При вирішенні даного спору по суті, суд застосовує наступні норми права. 
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2023 відповідач підписав заявку про приєднання до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), поданої ТОВ «Споживчий центр».
Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та електронним підписом, що відповідає вимогам статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
У кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, зокрема орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи з обраних позичальником умов кредитування, у тому числі розмір кредиту, процентну ставку за користування кредитом, розмір відсотків, а також відповідальність за порушення умов договору, тощо.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн на картковий рахунок, зазначений відповідачем у заявці на отримання кредиту.
Також судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за цим кредитним договором ТОВ «Споживчий центр» виконало своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредиті кошти.
З наданої позивачем інформації за укладеним договором вбачається, що з 12 червня 2023 року відповідач користувався кредитними коштами.
Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту та процентів за його користування відповідно до умов кредиту, оскільки кредит ним не повернуто, проценти за договором не сплачені.
Відповідач відзив на позов не подав, наведених у позові обставин укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.
Відтак, оскільки умови кредитного договору № 12.06.2023-100002107 від 12 червня 2023 року відповідачем не виконано належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662,40 грн сплаченого судового збору, згідно платіжної інструкції № НА00005255 від 26 січня 2026 року (а.с.8).
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то представник позивача в позовній заяві зазначив, що позивачем понесені судові витрати по справі, докази чого будуть подані у визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки, тому питання щодо розподілу даних судових витрат буде вирішено судом в порядку ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 81- 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 12.06.2023-100002107 від 12 червня 2023 року в розмірі 6 587 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 00 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 500,00 грн, проценти за користування кредитом – 3 087,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2662 ( дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Повне найменування, ім`я сторін та інших учасників справи :
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ: 37356833, адреса місця знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.А.Бурдун