Справа №522/24237/25
Провадження №3/522/554/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С. розглянувши матеріали, які направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, 20.10.2025 року о 11.36 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Колонтаївська №26 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці; не природна блідість обличчя; тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМПЗ» ООР – ухилився. Подія зафіксована на портативний відеореєстратор №471990; №471335.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488766 від 20.10.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП. 
10.02.2026 року адвокат Мартишко А.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надав до суду письмове клопотання, згідно якого зазначила, що ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає в повному обсязі, просить справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення в порушенні ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи свою правову вимогу тим, що:
20.10.2025 року об 11 год. 36 хв. перебуваючи за кермом транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 5 громадянин ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції.
Першочергово, зупинка водія ОСОБА_1 була здійснена у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху, а саме перетин двох прямих, у зв`язку з цією обставиною водієві було виписано постанову щодо притягнення до відповідальності у зв`язку з порушенням ч.2 ст.122 КУпАП.
Зупинку водія у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху здійснював інспектор УПП в Одеській області - Скопал Олександр Сергійович.
Водій транспортного засобу своєї вини не заперечував, проти сплати штрафу також. Працівниками патрульної поліції було винесено відповідну постанову, вручено її водієві та роз`яснено порядок сплати штрафу, що не викликало у водія жодних заперечень.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ні в інспектора УПП в Одеській області - Скопал Олександр Сергійович, ні в його напарника не виникало жодних питань щодо стану водія ОСОБА_1 , який міг би свідчити, що водій перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Натомість, в подальшому відбулася ситуація, яка призвела до винесення абсолютно необґрунтованої постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:
Щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП:
Відтак, після винесення по відношенню до ОСОБА_1 вищезгаданої постанови, яка стосувалася порушення ним Правил дорожнього руху останній, надавши свою згоду на сплату штрафу, останній залишив місце зупинки.
Натомість, працівники патрульної поліції розпочали переслідування водія, до якого долучився ще один автомобіль патрульної поліції.
У зв`язку з цим водій був змушений зупинитися вдруге. При повторній зупинці зовсім інший інспектор патрульної поліції - ОСОБА_2 , який поспілкувавшись з водієм через зачинене скло виявив в останнього ознаки наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів склав протокол відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 № 488766 від 20.10.2025 року.
Звертаємо увагу суду на те, що першочергово, під час зупинки ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не ставилося питання щодо виявлення в останнього будь - яких ознак наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Натомість, у протоколі від 20.10.2025 року, на думку другого екіпажу працівників патрульної поліції у водія було виявлено низку ознак наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів було виокремлено наступне:
поведінка, яка не відповідає обстановці;
не природна блідість обличчя;
тремтіння пальців рук.
У зв`язку з вищевказаними обставинами водію було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР.
Разом з тим, наголошуємо на тому, що спілкування водія з працівниками патрульної поліції проходило у досить напруженій обстановці, водій перебував у транспортному засобі з зачиненими вікнами.
Відтак, при повторній зупинці ОСОБА_1 склалася ситуація, коли транспортний засіб водія, у якому останній знаходився разом з дружиною фактично оточили працівники патрульної поліції, а також інші невстановлені особи, які не були вдягнуті ані у спец форму, ані мали при собі будь - яких документів, які б підтверджували наявність у останніх повноважень перебувати при зупинці водія.
Наголошуємо на тому, що водій був вкрай наляканий ситуацією, що склалася, останній взагалі не розумів що відбувається. Співробітники патрульної поліції спілкувалися з останнім на підвищених тонах та через за чинене скло автомобіля.
Більш того, зі змісту відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься у матеріалах справи чітко вбачається, що водій взагалі не розуміє, що проти нього наразі складають протокол щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 взагалі не бажав самостійно спілкуватися з працівниками патрульної поліції та очікував на прибуття свого адвоката.
Наголошуємо на тому, що в подальшому працівники патрульної поліції доставили ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Увесь цей час ОСОБА_1 взагалі не був обізнаний про факт складання по відношенню до нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначаємо, що водій перебував у стані стресу та фрустрації. Вже після того, як ОСОБА_1 був доставлений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки останній дізнався про вищеописані обставини та невідкладно проїхав до медичного закладу з метою проведення освідування.
Відтак, зі змісту медичного висновку №002590 вбачається, що 20 жовтня 2025 року у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння виявлено не було.
Зі змісту медичного висновку №002388 вбачається, що 20 жовтня 2025 року у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Таким чином, факт складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 є протиправним, оскільки останній фактично не відмовлявся від проходження огляду на ознаки сп`яніння. Більш того, таких ознак не мав.
Натомість, через неправомірну поведінку працівників патрульної поліції опинився у ситуації, коли з метою збереження свого життя та здоров`я був вимушений перебувати у зачиненому транспортному засобі, який був оточений декількома екіпажами патрульної поліції та невідомим особами у балаклавах.
Щодо позбавлення водія права на правову допомогу:
Більш того, під час спілкування з працівниками патрульної поліції водій неодноразово зазначав про своє бажання скористатися своїм правом на отримання правової допомоги та повідомляв інспектора про прибуття адвоката, на що інспектор абсолютно жодним чином не зважав та продовжував складення протоколу.
Право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги.
(речення третє абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України, статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про право вільного вибору захисника) від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000
Таким чином, при складенні протоколу право водія на правову допомогу було фактично проігноровано інспектором патрульної поліції.
Відтак, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП в Одеській області чітко вбачається, що на зауваження водія щодо бажання останнього скористатися послугами адвоката інспектор УПП в Одеській області Чернієнко М.С. відповідає наступне: «Та хай собі адвокат їде - це його особисті справи».
У такій відповіді працівника патрульної поліції вбачається грубе нехтування гарантованими Конституцією України правами, які надаються будь - якому громадянину нашої держави, у тому числі право на правову допомогу.
Також, 10.02.2026 року адвокат Мартишко А.С. надала до суду заяву про викликати в якості свідка інспектора 2 взводу 7 роти 2 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Чернієнко Микиту Сергійовича. 
В судове засідання з`явилися адвокат Мартишко А.С. та особа, що притягається до адміністративної відповідальному ОСОБА_1 , які підтримали клопотання від 10.02.2026 року про закриття адміністративного провадження, просили суд провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, клопотання про виклик свідка – залишити без розгляду.
Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП - завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП - за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.
В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, інакше, за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності, ставить під сумнів й саму подальшу процедуру огляду на стан сп`яніння.
Тобто, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Суддя приймає до уваги, як доказ, висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №002388, №002390 від 20.10.2025 та надає об`єктивну оцінку такому доказу.
Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Відповідно до ст.266 КУпАП - огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно п.9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно пункту 22 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Відповідно ч.5 ст.266 КУпАП - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_1  ознак сп`яніння не виявлено. Висновки складено 20.10.2025 об 17 год. 40 хв. та об 20 год. 00 хв.
Такі висновки складені з пропущення встановленого 2-х часового терміну, але суддя приймає висновки як належний доказ, так як з відеодоказів вбачається, що ОСОБА_1 пропустив такий термін з поважних причин та порушень з боку працівників поліції вимоги ст.266 КУпАП, співробітники поліції завірили, що доставляють ОСОБА_1 до медичного закладу охорони здоров`я при цьому доставили його до ТЦК та СП, як особу, що перебуває в розшуку ТЦК та СП, позбавивши права ОСОБА_1 своєчасно пройти огляд на стан сп`яніння.
Згідно відповіді УПП в Одеській області на адвокатський запит від 11.03.2026, що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.10.2025 року о 13.27 год. 
Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
Також, суддя зазначає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п.4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб її правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 по справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.
Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто, гарантії, передбачені ст. 4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.
В пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги вищевикладене та недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя        Л.С. Єршова