__________________________________________________________________

Заводський районний суд м. Запоріжжя 
вул. Мирослава Симчича 65, м. Запоріжжя, 69106
тел.099-55-49-125 , inbox@zv.zp.court.gov.ua

Справа № 335/12503/25
Провадження №: 2-а/332/20/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: 
головуючого судді – Завіновської А.П., 
при секретарі судового засідання – Літвіновій Т.А.,
за участю представника позивача - адвоката Булдигіної М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в інтересах останнього адвокатом Булдигіною Марією Сергіївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Комунарський відділ Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування постанови № 1993 від 23.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

26.12.2025 адвокат Булдигіна М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне.
23.08.2025 року постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 1993, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, за те, що останній до 05.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Згідно військового квитка, ОСОБА_1 , 13.08.2025 року був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 та помилково («незаконно) мобілізований, в подальшому працівники ТЦК з`ясувавши, що останній має відстрочку, в той же день зняли його з обліку, а 21.08.2025 року ОСОБА_1 знову був взятий на військовий облік але в іншому ТЦК.
13.08.2025 року ОСОБА_1 пройдено військово-лікарську комісію.
В цей же день відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, при складані якого ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на розгляд протоколу 23.08.2025 року можна не з`являтись.
В подальшому відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення.
Представник позивача вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки останній правила військового обліку не порушував.
На підставі викладеного, представник позивача просив зазначену постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити. У випадку відмови в задоволенні позовних вимог, визнати за ОСОБА_1 право на сплату штрафу в добровільному порядку в розмірі 17 000, 00 грн. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2026 р. у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 28.01.2026 року. В подальшому розгляд справи було неодноразово відкладено, останній раз на 12 год. 15 хв. 17.03.2026 року.
У відзиві представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ній зазначено усі фактичні обставини справи, наведені відповідні норми чинного законодавства, яке діяло на час вчинення правопорушення. 
Крім того, зазначав, що згідно рішення військово-лікарської комісії від 07.04.2014 року ОСОБА_1 був визнаний «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час», згідно графи ІІ ст. 52 «б» Розкладу хвороб. Відповідно до Закону України від 21.03.2024 року № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» ОСОБА_1 був зобов`язаний до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. У визначені строки військовозобов`язаний ОСОБА_1 медичний огляд для визначення його придатності до військової служби не пройшов. Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. В подальшому, до органів Національної поліції України було подано звернення про розшук ОСОБА_1 , для встановлення його місця перебування та його доставлення, як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 13.08.2025 співробітниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до найближчого ТЦК та СП, яким виявився ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно останнього у цей же день було складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.08.2025 року № 1993 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення останнім правил військового обліку, яке виразилось у не проходженні ним ВЛК до 05.06.2025 року. Під час складання протоколу № 1993 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. Цього ж дня ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено для проходження ВЛК до КНП «Міська лікарня № 7» Запорізької міської ради, де він був визнаний «придатним» до військової служби. На розгляд адміністративного протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився та 23.08.2025 року відносно останнього було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження на представництво його інтересів в суді своєму представнику – адвокату Булдигіній М.С.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність зазначених вище учасників справи. 
Представник позивача - адвокат Булдигіна М.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав наведених у позові, та зокрема пояснила, що ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, хоча враховуючи, що останнього з початку було помилково («незаконно») мобілізовано, дії останнього могли б підпадати під дію ст. 210-1 КУпАП, та окрім цього, є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Водночас не заперечувала, що ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця «обмежено придатний» та пройшов медичний огляд лише 13.08.2025 року.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.  Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України). 
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 3 статті 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, викладені у статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст. 210 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку – ч. 1 ст. 210 КУпАП).
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.
13.08.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол № 1993 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК, згідно до Закону України № 3621-ІХ, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно графи пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, останній зазначав, що не пройшов ВЛК, оскільки не було можливості для його проходження, у зв`язку з тим, що він працює на оборонному підприємстві. Також позивачу було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
23.08.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1993 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 17 000, 00 грн. Так, відповідно до постанови, громадянин ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК згідно до Закону України № 3621-ІХ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Згідно до облікової картки військовослужбовця, ОСОБА_1 , 07.04.2014 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. 13.08.2025 року ОСОБА_1 пройдено ВЛК, згідно якому останнього визнано придатним.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і до тепер.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Відповідно до пунктів 68 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження. Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Виходячи з п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 за № 3621-IX, установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
04 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Ним же було передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом, протягом 9 місяців з дня набрання ним чинності підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Водночас, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025 було внесено зміни і викладено положення у наступній редакції:
«Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України-до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
Отже, у період з 04.05.2024 до 05.06.2025 у ОСОБА_1 , якого раніше було визнано обмежено придатним до військової служби, виник обов`язок повторно пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Доказів того, що позивач самостійно звертався до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у період з 04.05.2024 до 05.06.2025 і пройшов медичний огляд до 05.06.2025, суду не надано.
Таким чином, судом встановлено, що підставою для притягнення позивача, який є військовозобов`язаним до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП було не проходження вчасно ВЛК у строк до 05.06.2025 (включно). При цьому, позивач не надав суду доказів причин поважності не проходження військово-лікарської комісії у строк, визначений п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.04.2024 за № 3621-IX. 
Не проходження ОСОБА_1 медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням правил військового обліку. Таке порушення вчинене позивачем в особливий період, а тому утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Не заслуговують на увагу і доводи представника позивача на необхідність застосування у даній справі норм п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП через помилкову («незаконну») мобілізацію позивача, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 проходить військову службу, суду не надано, та навпаки як зазначалось представником позивача останній таку службу не проходить.
Стосовно доводів представника позивача про те, що останній не був обізнаний про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, то суд зазначає наступне.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 1993 від 13.08.2025, в ньому зазначено час розгляду справи, - 23.08.2025 р. о 09.00 год., про що ОСОБА_1 було відомо, оскільки він отримував копію протоколу, отже його неявка не перешкоджала розгляду справи. Крім того, необізнаність позивача про сутність постанови та неможливість її своєчасного оскарження усунута шляхом прийняття судом до розгляду вказаного позову.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною. У зв`язку з цим у задоволенні позову слід відмовити.
Стосовно позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 право на сплату штрафу в добровільному порядку в розмірі 17 000, 00 грн., то вказані вимоги, не є належним способом захисту. Водночас в цій частині суд вважає необхідним зауважити, що згідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:

у задоволенні позову  ОСОБА_1 , який подано в інтересах останнього адвокатом Булдигіною Марією Сергіївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Комунарський відділ Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування постанови № 1993 від 23.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська