Справа 682/718/26
Провадження № 3/682/183/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 30 березня 2026 року 
Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області  Мотонок Т.Я., розглянувши матеріали справ, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності – відсутні,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
12.03.2026 о 22 год. 00 хв. в с. Мирутин по вул. Центральна, 41, гр. ОСОБА_1 , керуючи т/з ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керування, здійснив зіткнення із електроопорою. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, 12.03.2026 в с. Мирутин по вул. Центральна, 41, гр. ОСОБА_1 , керуючи т/з ВАЗ210700-20, д.н.з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із елекроопорою, після чого залишив місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив п. 2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУПАП.
Також, 12.03.2026 о 22:00 год. в с. Мирутин по вул. Центральна, 41, гр. ОСОБА_1 здійснив рух на т/з ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування т/з відповідної категорії. Вчинив повторно протягом року: 05.02.2026 притягався за порушення вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА 6619544). Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 12.03.2026 о 22 год. 00 хв .в с. Мирутин, вул. Центральна, 41, гр. ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участі, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь, чим порушив п. 2.10.є ПДР за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 20.03.2026 зазначені протоколи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження.
Розгляд справи було призначено на 30.03.2026 об 11 год. 00 хв.
В призначений час ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем проживання.
Наведене свідчить про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 було відомо про існування протоколів у справі про адміністративні правопорушення та наявність провадження у справі відносно нього в суді, проте останній не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан розгляду даної справи, заяв та клопотань до суду не подавав.
Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, 126, 130 КУпАП, без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, в матеріалах справи наявна особиста заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності. Із вчиненими правопорушеннями ОСОБА_1 погоджується.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Так, статтею 124 КУпАП відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Згідно із п. 2.10є ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Статтею 122-4 КУпАП відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно п. 2.10а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність встановлена за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
У відповідності до п. 2.1а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень підтверджується:
протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 613755 від 13.03.2026, серії ЕПР1 № 613719 від 13.03.2026, серії ЕПР1 № 613738 від 13.03.2026, серії ЕПР1 № 613764 від 13.03.2026, в яких зафіксовано день, час та обставини вчинення правопорушень;
результатами алкотесту Драгер 6820 № 1386 від 13.03.2026 о 10 год. 59 хв., згідно із якими ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат – 2,36 ‰;
рапортом про прийняття заяви зі служби 102 від 13.03.2026 за актом зіткнення автомобіля із електроопорою в с. Мирутин; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.03.2026, згідно із яким ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння о 10 год. 59 хв.;
направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2026 відносно ОСОБА_2 , згідно із яким останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер 6820, результат – 2,36 ‰,
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.03.2026, згідно із якими останній підтвердив факт керування т/з ВАЗ 217, НОМЕР_1 , зіткнення із електропорою, залишення місця ДТП та вживання алкогольних напоїв вдома після вчиненої ДТП;
фототаблицями;
схемою місця ДТП;
витягом із ІПНП Національної поліції України про відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами;
диском із відеофайлами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, у разі якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на наведене, враховуючи вищенаведені положення КУпАП, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення, із застосуванням ч.2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу суд не вважає доцільним застосовувати, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність т/з ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Окрім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Окрім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу), штраф підлягає стягненню в примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 122-4, 126, 130, 268, 283- 285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП  та призначити йому адміністративне стягнення:
- за ч. 4 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки ;
- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
- за ст. 126 ч.5 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ст. 36 КУпАП, застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.5 ст. 126 КУпАП - остаточно у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. (Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області/Хмел.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 748999980313060149000022001), без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на р/р UA908999980313111256000026001, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).
В разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.
Повний текст постанови складено: 30.03.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.