П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23549/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В. Місце ухвалення рішення: м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центру оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” - медико-соціальної експертної комісії від 31 січня 2025 року № 3895 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії про зміну ОСОБА_1 групи інвалідності з II на III з 01.05.2016 по 31.03.2018, скасування інвалідності з 01.04.2018 року.
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.05.2016 року по 31.03.2018 року з інвалідності ІІ групи на інвалідність III групи, проведення перерахунку з 01.04.2018 року по скасованій інвалідності ІІІ групи, а також щодо припинення виплати пенсії з 01 квітня 2025 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності II (другої) групи, встановленої ОСОБА_1 безстроково актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 13 квітня 2016 року № 2324м, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 794696, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 Міністерства охорони здоров`я, та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась внаслідок припинення виплати пенсії пенсію по інвалідності II (другої) групи з 01 квітня 2025 року .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не згоден з рішенням комісії вищого рівня Українського державного НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України в місті Дніпро, яка без дослідження жодного документа, без виклику позивача в одноособовому порядку скасувала безстрокове рішення МСЕК від 13 квітня 2016 року № 2324м, що підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 794690, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісію № 1 Міністерства охорони здоров`я, безпідставно “заднім числом” змінено групу інвалідності ІІ на III, а з 2018 року взагалі позбавила позивача інвалідності. Відповідач формально підійшов до розгляду питання позивача і не вивчав належним чином його особову справу, так як невірно вказав її номер. Зміни, які внесені законодавством щодо нових критеріїв встановлення інвалідності не передбачають в повноваження відповідача скасування груп інвалідності в сторону зменшення у минулому. Усі зміни розповсюджуються на випадку освідчення осіб після внесення змін. Відтак, скасування рішення про встановлення інвалідності та як наслідок припинення виплати пенсії є незаконним та необґрунтованим. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 – задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” - медико-соціальної експертної комісії від 31 січня 2025 року № 3895 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії про зміну ОСОБА_1 групи інвалідності з II на III з 01.05.2016 по 31.03.2018, скасування інвалідності з 01.04.2018 року.
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.05.2016 року по 31.03.2018 року з інвалідності ІІ групи на інвалідність III групи, проведення перерахунку з 01.04.2018 року по скасованій інвалідності ІІІ групи, а також щодо припинення виплати пенсії з 01 квітня 2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності II (другої) групи, встановленої ОСОБА_1 безстроково актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 13 квітня 2016 року № 2324м, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 794696, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 Міністерства охорони здоров`я, та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась внаслідок припинення виплати пенсії по інвалідності II (другої) групи з 01 квітня 2025 року.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в повному обсязі в задоволенні позовних вимог до Головного управління. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що підстави та причини не встановлення інвалідності потребують вирішенню між іншими сторонами. Викладенні обставини в рішенні суду не змінюють той факт, що територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058 та в порядку, визначеному законодавством, мають бути враховані відомості скасування інвалідності позивачу, тобто підстави які слугували для призначення та виплати пенсії по інвалідності змінилися. За таких умов пенсійну справу правомірно знято з виплати з 01.04.2025.
Вказує, що позивач не є особою з інвалідністю та не отримує пенсію по інвалідності, тому Головним управлінням не вчинено щодо цього дій або бездіяльності, що можуть бути оскаржені у суді. Також зазначає, що Головне управління не наділено повноваженнями у підтвердженні відповідних статусів та визначення групи та причини виникнення, не встановлення інвалідності, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності. Позивач набуде право на перерахунок пенсії по інвалідності лише після надходження на адресу Головного управління відповідної інформації від компетентних органів про спростування факту зміни групи інвалідності та її скасування, дати та причин встановлення/невстановлення інвалідності. Таким чином Позивачу пенсія знята з виплати з 01.04.2025 відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.
Згідно Довідки до акта огляду Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України серії 10ААВ №794696 від 13.04.2016 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, безстроково.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи № 3895 від 31.01.2025 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, загальне захворювання, строком на 2 роки. З 11.04.2016 року по 11.03.2018 року. 
В рішенні зазначено, що команда вивчила надану медико-експертну документацію, та прийшла до висновку, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, довічно встановлена необґрунтовано. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце помірні патологічні зміни з боку травної системи, які відповідають критеріям встановлення ІІІ групи інвалідності, з терміном переогляду. 
Листом від 19.05.2025 року ГУПФ України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що він перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 31.01.2025 № 3895 йому було змінено групу інвалідності з П на ІІ з 01.05.2016 по 31.03.2018 та скасовано інвалідність з 01.04.2018. Виплату пенсії припинено з 01.04 2025. У зв`язку із вищезазначеним за період з 01.05.2016 по 31.03.2025 утворилася переплата пенсії в сумі 549660.51 грн. Листом від 10.04,2025 № 1500-0404-8/75021 його повідомлено про виникнення переплати та необхідність їй повернення.
Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що за обставин даної справи перевірка обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу інвалідності була здійснена заочно, без проведення повного медичного обстеження позивача та проведення необхідних досліджень, що суперечить нормам Порядку № 1338.
Також вказав, що позивач не був жодним чином повідомлений про необхідність прибуття до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" для проведення обстеження і оцінки стану здоров`я та здійснення перевірки обґрунтованості рішень, чим був позбавлений права на участь у проведенні засідання та наданні медичних довідок.
Вказане свідчить про недотримання Державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" встановленого порядку прийняття оскаржуваного рішення та порушення процедури проведення перевірки обґрунтованості рішень, відтак оскаржуване рішення від 31 січня 2025 року № 3895 прийнято із порушенням процедурних норм, а тому підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.05.2016 року по 31.03.2018 року з інвалідності ІІ групи на інвалідність III групи, проведення перерахунку з 01.04.2018 року по скасованій інвалідності ІІІ групи, а також щодо припинення виплати пенсії з 01 квітня 2025 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності II (другої) групи, встановленої ОСОБА_1 безстроково актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 13 квітня 2016 року № 2324м, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 794696, виданою Обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 Міністерства охорони здоров`я, та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась внаслідок припинення виплати пенсії пенсію по інвалідності II (другої) групи з 01 квітня 2025 року, суд вважає їх похідними, оскільки самостійних підстав для припинення виплати пенсії позивачу дії ГУПФ України в Одеській області не мають, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції з урахуванням та в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Одеській області та з 01.05.2016 по 31.03.2025 отримував пенсію по інвалідності 2 групи згідно Довідки до акта огляду Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України серії 10ААВ №794696 від 13.04.2016 року, якою ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, безстроково.
Однак згідно з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України № 3895 від 31.01.2025 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, загальне захворювання, строком на 2 роки. З 11.04.2016 року по 11.03.2018 року та скасовано інвалідність з 01.04.2018.
Пенсійний орган вказуючи, що скасування групи інвалідності є юридичним фактом, що впливає на право особи на призначення пенсії зазначає про правомірність перерахунку пенсії у зв`язку з зміною групи інвалідності та в подальшому припиненні виплати пенсії.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону №1058-IV, група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Згідно з ч. 2 вказаної статті у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
За приписами частини 3 статті 35 Закону № 1058-IV у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності. Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах. Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Тобто, територіальні органи Пенсійного фонду України припиняють виплату пенсії, зокрема на підставі відповідної інформації від уповноважених установ, отриманої ними в результаті виконання своїх функціональних обов`язків.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” - медико-соціальної експертної комісії від 31 січня 2025 року № 3895 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії про зміну ОСОБА_1 групи інвалідності з II на III з 01.05.2016 по 31.03.2018, скасування інвалідності з 01.04.2018 року та щодо зокрема зобов`язання Головного Управління пенсійного фонду в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності II (другої) групи та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась внаслідок припинення виплати пенсії по інвалідності II (другої) групи.
Так, колегія суддів звертає увагу, що перерахунок пенсії у зв`язку з зміною групи інвалідності, а в подальшому й припинення виплати пенсії позивачу відбулося у зв`язку з тим, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" від 31.01.2025 № 3895 йому було змінено групу інвалідності з П на ІІ з 01.05.2016 по 31.03.2018 та скасовано інвалідність з 01.04.2018.
Рішення комісії визнано протиправним та скасовано судом першої інстанції, а апелянтом рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржено.
Так, частиною 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
В розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Зважаючи на те, що припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності з 01.04.2025 року, про яке йому повідомлено листом Головного управління ПФУ в Одеській області від 19.05.2025 року фактично є наслідком прийняття щодо позивача протиправного рішення про скасування йому групи інвалідності, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку що вони є похідними, оскільки самостійних підстав для припинення виплати пенсії позивачу дії ГУПФ України в Одеській області не мають, а тому правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині, оскільки з урахуванням вищевикладеного, виплата пенсії по інвалідності повинна бути поновлена.
Колегії суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги та не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова