Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Справа№200/745/26 

Донецький окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Гоголя М., буд. 6/8 ЄДРПОУ 00191721) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування розрахунку сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 року Приватне акціонерне товариство “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування” з вересня 2025 року (вих.№14377 від 09.09.25) на суму 65165 грн. 52 коп. з урахуванням доплати, що складений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Позивачем надано платіжну інструкцію від 03.02.2026 року № 2.515256127.1 про сплату судового збору у сумі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у жовтні 2025 року отримав складений 09.09.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області за №14377/Р індивідуальний адміністративний акт. З метою перевірки Розрахунку та проведення його звірення ПрАТ «ВАВК» направило Відповідачу заперечення від 10.10.2025 № Юр-57/25 на Розрахунок за вересень 2025 року, в якому безуспішно намагався провести звірку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вересень 2025 року. Зокрема, у запереченні від 10.10.2025 № Юр-57/25 Позивач зазначив свою зацікавленість у здійсненні перевірки та проведенні звірення Розрахунку за вересень 2025 року. У зв`язку з неможливістю отримати доступ до офісних приміщень та баз даних ПрАТ «ВАВК» у тимчасово окупованому смт Володимирівка, підприємство не мало й не має можливості провести перевірку Розрахунку без сприяння ГУ ПФУ в Донецькій області. Позивач в запереченні звернувся до ГУ ПФУ з пропозицією надати документацію/докази, необхідні для перевірки обґрунтованості Розрахунку. Вказав, що цілісний майновий комплекс ПрАТ “ВАВК”, все його майно та промислове обладнання, будівлі – розташовані на тимчасово окупованій території, за якою ПрАТ “ВАВК” був зареєстрований та здійснював свою господарську діяльність з початку заснування підприємства. Позивач з метою поступового відновлення документообігу й виконання своїх зобов`язань, в тому числі податкових, був змушений змінити місце реєстрації 12.09.2022. Нова юридична адреса підприємства: 79007, Львівська обл., м. Львів, вул. Гоголя М., буд. 6/8. Позивач зазначає, що не має актуальних даних для перевірки документів первинного обліку та кадрової документації, зокрема щодо переліку колишніх працівників підприємства, які набули право на пільгові пенсії. Жодної відповіді по суті позивач від пенсійного органу не отримав, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що згідно з висновками Верховного Суду, сформульованих у постанові від 06.11.2018 у справі № 804/5817/17, від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17 та від 05.01.2021 у справі №640/18421/19, обов`язок визначення сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, покладено на органи Пенсійного фонду України, а страхувальник (підприємство) зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, встановлених органами Фонду. Підставою для відшкодування підприємством таких витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 820/6674/15. Окрім того, приписи чинного законодавства не містять норм щодо обов`язку органів Фонду надавати підприємству докази призначення і виплати пільгових пенсій особам, зазначеним у розрахунках фактичних витрат, оскільки такі розрахунки по суті є індивідуально-правовим актом суб`єкта владних повноважень.
Також відповідачем надано додаткові докази до матеріалів справи.
Представником Позивача було надано відповідь на відзив, в якій представник заперечував проти доводів викладених відповідачем у відзиві та підтримав спою позицію наведену у позовній заяві.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року відкрито провадження із визначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. 
Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач - Приватне акціонерне товариство "ВЕЛИКОАНАДОЛЬСЬКИЙ ВОГНЕТРИВКИЙ КОМБІНАТ" зареєстровано за адресою: Україна, 79007, Львівська область, м. Львів, вул. Гоголя М., буд.6/8, код ЄДРПОУ 00191721 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.
Основним видом економічної діяльності за КВЕД є за КВЕД 23.20 Виробництво вогнетривких виробів; Інші види діяльності: 08.12 Добування піску, гравію, глин і коаліну; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщення; 56.29 Постачання інших готових страв; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010) зареєстроване як юридична особа, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис є суб`єктом владних повноважень.
Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області супровідним листом на поштову адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області було направлено для відшкодування позивачем коштів, зокрема, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з вересень 2025 року на суму 65165,52 грн. (вих.№14377/Р від 09.09.2025).
Вказаний розрахунок Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було направлено на адресу Приватного акціонерного товариства "ВЕЛИКОАНАДОЛЬСЬКИЙ ВОГНЕТРИВКИЙ КОМБІНАТ" вул. Гоголя М., буд.6/8, м. Львів, 79007, про що свідчить лист від 29.09.2025 року № 1300-5504-8/45361. Вказана обставина не є спірною та не заперечується сторонами.
Відповідно до списку осіб – 22 працівників Приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат”, по яким відбулось нарахування сум з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування”.
Відповідачем також надані копії заяв та розпоряджень про призначення пенсій відносно осіб зазначених в спірному розрахунку.
Відповідно до переліку пенсіонерів зазначених у спірному розрахунку на розрахункові рахунки в Акціонерне товариство комерційний Банк “ПРИВАТБАНК”, в Акціонерному товаристві “Державний ощадний банк України” АТ “Ощадбанк”, в Акціонерному товаристві “Райффайзен банк”, в Акціонерному товаристві “АКЦЕНТ-БАНК”, в Акціонерному товаристві “Перший Український Міжнародний Банк” пенсію отримують працівники Приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” за період з 01.09.2025 по 30.09.2025, про що було повідомлено управління Пенсійного фонду листами від перелічених банківських установ.
Суд не вбачає необхідності зазначати їх прізвища у даному рішенні, оскільки позивач свої заперечення наводить в цілому аналогічно по всім пенсіонерам в розрахунку.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, Законом України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ від 05.11.1991, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21.12.2022 №28-2), встановлено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення.
Згідно з підпунктом 10 пункту 4 зазначеного Положення, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, застосовує фінансові санкції, передбачені законом та умовами договорів з установами та організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, та накладає адміністративні штрафи.
Відповідно до пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у редакції чинній до внесення змін Законом №2040-IX від 15.02.2022, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, обов`язок відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений чинним законодавством України.
Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1).
Пунктом 6.1 Інструкції №21-1 визначено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до пункту 6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема “Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи” (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).
Приписами пункту 6.7 Інструкції № 21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Відповідачем за вересень 2025 року були здійсненні витрати на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” працівникам Приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат”, що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на суму 65165 грн. 52 коп.
Пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у п. 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона “Крим”). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.
Суд зазначає, що визначений Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Інструкцією №21-1 загальний (позасудовий) порядок відшкодування витрат передбачає обов`язок органів Пенсійного фонду України надсилати страхувальнику відповідні розрахунку.
Згідно з приписами цих нормативно-правових актів підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Проте, ані Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ані Інструкція №21-1 не покладають на органи Пенсійного фонду України обов`язок надсилати (надавати) страхувальнику докази фактичної виплати пенсії (платіжні доручення, реєстри форми П-3, заявки тощо).
Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.
Так, суд встановив, що відповідачем було правомірно складений та здійснений спірний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність вказаного розрахунку та його відповідність вимогам Законів України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, “Про пенсійне забезпечення” та Інструкції №21-1.
Доводи позовної заяви мають загальний характер щодо необґрунтованості розрахунку. При цьому позивач не вказує, в чому саме полягає невідповідність розрахунків вимогам Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” або Інструкції №21-1.
Крім того, суду не надані докази, які б свідчили, що до розрахунку включені витрати на виплату та доставку пенсії особам, які не працювали в Приватному акціонерному товаристві “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” або не були зайняті на роботах, передбачених Списком №2. Не надані докази на підтвердження того, що заявлена до відшкодування сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій непропорційна стажу роботи цих осіб у Приватному акціонерному товаристві “Великоанадольський вогнетривкий комбінат”.
Суд зазначає, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 820/6674/15.
Суд також зазначає, що позивач не є учасником публічно-правових відносин, які виникають між Головним управлінням та працівниками позивача з приводу призначення та виплати їм пенсії за віком на пільгових умовах, а рішення відповідача щодо пенсійного забезпечення таких осіб безпосередньо не стосуються прав та законних інтересів юридичної особи-роботодавця.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність спірного розрахунку, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог відмовляє у повному обсязі.
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку ст.139 КАС України не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Гоголя М., буд. 6/8 ЄДРПОУ 00191721) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування розрахунку сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, - відмовити.
Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.Б. Христофоров