Справа №295/579/26
Категорія 93
1-кп/295/407/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025060600001738 від 11.11.2025 про обвинувачення 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, працюючої директором ТОВ «Мотор Транс Груп», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю учасників судового провадження: 
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

08.11.2025 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебувала у приміщенні торгівельної зали магазину «Резерв» ДП «ЛПП Україна», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у період воєнного стану, із вказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно, у період воєнного стану, викрала майно, а саме: плащ жіночий VZ743-84X-S вартістю 3832 гривні 50 копійок без ПДВ, яке сховала до рюкзака, який був при ній. В подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі вийшла із приміщення магазину, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 таємно у період воєнного стану викрала майно, що належить ДП «ЛПП Україна», чим завдала підприємству майнової шкоди на суму 3832 гривні 50 копійок без ПДВ.
Отже,  ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у період воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання 

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 13.01.2026 між прокурором Житомирської окружної прокуратури  ОСОБА_6  та обвинуваченою  ОСОБА_3 , в присутності захисника  ОСОБА_5 , обвинувачена під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, зобов`язувалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження та перерахувати кошти в сумі 5000 грн на спеціальний рахунок НБУ для потреб ЗСУ.. Та, будучи ознайомленою з наслідками укладання та затвердження угоди, її невиконання, погодилася на призначення узгодженого покарання за ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 69 КК України у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

3. позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, розкаялась. Також пояснила суду, що вона розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Крім цього, обвинувачена надала суду квитанцію про перерахування котів в сумі 5000 грн на потреби ЗСУ та надала згоду на затвердження угоди та призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди.
Прокурор просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

4. мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України. Зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, потерпілими на досудовому слідстві надано згоду на укладення угоди.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Обвинувачена раніше не судима, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, заміжня, має малолітню дитину 2023 року народження, сплатила 5000 грн. на потреби ЗСУ.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченою, а також призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 69 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися. Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 368, 369, 373, 374, 394,474, 475, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.01.2026 між прокурором Житомирської окружної прокуратури  ОСОБА_6  та обвинуваченою  ОСОБА_3 , в присутності захисника  ОСОБА_5 .
ОСОБА_3  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Речові докази: 
- DVD-диск, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження у прокурора – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- пальто жіноче сірого кольору з биркою «Reserved wool Blend» розмір S та кліпсу чорного кольору, що знаходилась на викраденому, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області – повернути представнику потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП".
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з моменту його проголошення:
- обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1