Справа № 562/4002/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2026 р. Здолбунівський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.
при секретарі Солдатовій О.Д.
за участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Світличної Н.В.
представника відповідача адвоката Януль-Сидорчук Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 81925,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Здолбунівським районним судом Рівненської області від 06.02.2025 року у справі №562/281/25 видано судовий наказ за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь неї, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. З 27.02.2025 року по 01.03.2025 року їхня з відповідачем дочка перебувала на лікуванні в Центрі пластичної хірургії та лазерної косметології. 28.02.2025 року їй провели підслизову вазотомію нижніх носових раковин, септопластику та ринопластику. Вартість цього оперативного втручання становить 84000,00 грн. Також з 23.02.2024 року по 22.10.2025 року дочка пройшла стоматологічне лікування з брекетами, загальна вартість якого складає 84700,00 грн та 29.09.2025 року зроблено контрольний знімок щелеп вартість якого становить 1450,00 грн. Вказує, що вони з відповідачем домовились, що лікування будуть оплачувати порівну. Вибір та вартість даного лікування, а також вартість брекет було погоджено з відповідачем у присутності лікаря. Зазначає, що лікування відповідач частково оплатив заплативши 150 доларів (6300,00 грн) авансу за брекет систему. Після цього жодних коштів відповідачем більше не сплачувалось. Вказує, що відповідач з 12.10.2019 року перебуває на обліку в ГУ ДПС в Рівненській області, як фізична особа-підприємець. Отримує заробітну плату у ТОВ «Морган Феніче» та пенсію. Інших неповнолітніх чи малолітніх дітей у боржника немає, батьки на його утриманні не перебувають, стягнення по виконавчих документах, окрім аліментів, з нього не проводяться. Відповідач відмовляється нести додаткові витрати на утримання дочки, тому вона вимушена поставити питання про стягнення додаткових витрат в розмірі 81925,00 грн. (163850:2) тобто 50% від суми понесених нею витрат на лікування дочки в судовому порядку
У відзиві на позов відповідач просить в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що про намір чи необхідність проведення пластичної операції його, як батька, який також має брати участь у прийнятті важливого рішення щодо здоров`я дитини, в подальшому здійснити оплату за лікування, тощо, повідомлено не було. Про операцію та її вартість дізнався з позовної заяви. Зазначає, що копії чеків на оплату ніби-то послуг за здійснення оперативного втручання є нечитабельними та з них неможливо зрозуміти коли здійснена оплата, хто є платником, за які послуги, відсутній договір чи акт виконаних робіт. Вважає, що життєво важливої необхідності робити оперативне втручання - ринопластику, септопластику, тобто - пластичну операцію носа, окрім як забаганки чи примхи дочки або позивачки, не було. Стверджує, що позивачка сама без його відома прийняла рішення про необхідність понесення витрат на оперативне лікування дочки. Відтак, такі витрати не підлягають стягненню з нього у зв`язку з недоведеністю їх понесення за особливих обставин, вони не були пов`язані з каліцтвом чи тяжкою хворобою дочки. Крім того, він не вбачає підстав для стягнення з нього коштів на ортодентичне лікування дочки. Зазначає, що на початку 2024 року він разом із дочкою дійсно звертався до лікаря ортодонта з приводу надання стоматологічних послуг дочці - встановлення брекет системи. Відразу ним було оплачено аванс, як і вказано у позовній заяві, також погоджено повну вартість процедури. Погоджена з ним сума вже ним сплачена. В період з 2024 року по лютий 2025 року він добровільно сплачував кошти на утримання дочки та витрати на ортодентичне лікування дочки на картку позивача НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Також при необхідності кошти одразу давав дочці готівкою або перекидав їй на картку НОМЕР_2 . Вказує, що розмір стягнутих з нього аліментів становить орієнтовно в місяць 7500 гривень, що є вдвічі більшим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відтак, кошти на додаткові витрати, зазначені позивачкою в позові повністю покриваються стягнутими з нього аліментами.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що вона самостійно виховує та піклується про дочку, забезпечує їй належний догляд та розвиток, купує одяг та продукти, сплачує комунальні послуги, купує необхідні речі та ліки, оплачує щоденний проїзд дочки у коледж та інші необхідні витрати пов`язані з навчанням, а тому сплачені відповідачем 5000,00 грн аліментів не покривають додаткових витрат понесених нею на ортодонтичне лікування та оперативне втручання проведене 28.02.2025 року. Просить задоволити позовні вимоги.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Світлична Н.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просять задовольнити позов.
Представника відповідача адвокат - Януль-Сидорчук Х.В. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. 
Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07 листопада 2008 року.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.
Судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.02.2025 року у справі №562/281/25 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.
Свідок ОСОБА_3 , яка являється дочкою сторін, в судовому засіданні повідомила, що вона повідомляла для тата, що їй будуть робити операцію та ставити брекети. Тато з мамою домовилися в рівних частинах оплатити її лікування в Центрі пластичної хірургії та лазерної косметології, а також і її стоматологічне лікування. Зазначає, що всі витрати у зв`язку з її лікуванням понесла мама, а тато тільки дав 150 доларів США.
Допитана в якості свідка ОСОБА_1 , в судовому засіданні повідомила, що відповідач їй дав на лікування доньки тільки 150 доларів США. Зазначає, що між ними була домовленість оплатити лікування дочки в рівних частинах. Кошти, які відповідач перераховував їй на картковий рахунок це в основному були кошти на утримання дочки, а не додаткові витрати на лікування. Вказані кошти надходили ще до лікування та понесення нею додаткоих витрат.
Стягнення додаткових витрат на дитину регулюється нормами ст.185 СК України, яка передбачає обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини хвороби та потребою в лікуванні, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат.
Як вбачається з виписного епікризу, виданого 01.03.2025 року Центром пластичної хірургії та лазерної косметологі, дитина ОСОБА_3 , 2008 року народження, має діагноз: деформація зовнішнього носа. Викравлення переділки носа. Вазомоторний риніт.
Згідно актів виконаних робіт, договору 23022024 від 23 лютого 2024 року про надання стоматологічних послуг (ортодонтичне лікування), фіскальних чеків, квитанцій до прибуткових ордерів у 2024-2025 роках позивачем сплачено 163850 гривень, які є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами - хворобою та лікуванням дитини.
Як вбачається з довідки про доходи № МФ000000121 від 18 грудня 2025 року, виданої ТзОВ "Морган Феніче", відповідач ОСОБА_2 має постійне місце роботи та регулярний дохід. Також ОСОБА_2 знаходиться на обліку, як отримувач пенсії в Головному управлінні ПФУ в Рівненській області. 
Крім того, згідно довідки правової інформаційної системи Ліга360 відповідач з 12.10.2019 року перебуває на обліку в ГУ ДПС в Рівненській області, як фізична особа-підприємець.
На підставі наведеного, з урахуванням стану здоров`я дитини, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача н акористь позивача половини вартості додаткових витрат, що становить 81925 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.
За таких обставин позов підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, позивачем надано суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 27 жовтня 2025 року; договір про надання професійної правової допомоги від 27 жовтня 2025 року, укладений між адвокатом Світличною Н.В і ОСОБА_1 , платіжну інструкцію 2.398854033.1 від 12.11.2025 року на суму 7000 (сім тисяч) гривень.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Також, з огляду на те, що в силу положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову про оплату додаткових витрат на дитину звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 81925 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПУО): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00коп.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено 03.04.2026 року.

Суддя