Справа № 450/2597/25 
Провадження № 2/450/242/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Кукси Д.А.
секретаря судового засідання Глинської У.Я.
за участю представника позивача Подоляка Б.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземною інвестицією «Елсі», в інтересах якого діє адвокат Подоляк Богдан Романович до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 
суд постановив таке рішення:
підстава позову (позиція позивача): звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Елсі" 163355,11 грн. майнової шкоди; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Елсі" судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог зазанчає, що 16.12.2022 о 09:50 на вул. Центральній у с. Солонка Львівського району Львівської області сталася ДТП за участю автомобіля «Mercedes-Benz» (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ford» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб позивача зазнав пошкоджень. Постановою Пустомитівського районного суду м. Львова від 17.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило зазначену ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована, у зв`язку з чим позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 29215,89 грн. Водночас відповідно до рахунку №213 від 23.12.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 192571 грн. Отже, різниця між фактичними збитками та страховою виплатою складає 163355,11 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Орієнтовні судові витрати становлять 3028 грн. судового збору та 15000 грн. витрат на правову допомогу адвоката.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені письмово, та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Позиція відповідача: відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
20.06.2025 відповідь №1499867 з Єдиного державного демографічного реєстру; 20.06.2025 запит щодо доступу до персональних даних; 02.07.2025 відповідь на запит; 03.07.2025 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; 30.09.2025 ухвала про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного провадження, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження; 30.09.2025 ухвала про витребування доказів; 13.10.2025 заява про виконання вимоги суду; 08.01.2026 ухвала закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду; 
Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 16.12.2022 о 9 год. 50 хв. по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем “FORD”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР.
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.02.2020 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Судом встановлено, що винуватцем ДТП був ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» (поліс №ЕР-210503765 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.08.2022, для забезпечення транспортного засобу - «Mercedes-Benz» SPRINTER, д.н.з. НОМЕР_1 ; строк дії договору з 15.08.2022 по14.08.2023 включно; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн.; розмір франшизи 3200,00 грн.).
Відповідно до заяви від 24.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземною інвестицією «ЕЛСІ» звернулося до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про належне відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ ПІІ «ЕЛСІ».
Згідно з консультацією №73-D/11/70 щодо визначення вартості матеріального збитку, об`єктом дослідження є КТЗ Ford Transit (д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 ). Ринкова вартість транспортного засобу становить 353183,80 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,6085. Вартість відновлювального ремонту складає 71 378,24 грн (з ПДВ), а з урахуванням зносу - 36838,56 грн (з ПДВ) та 32415,89 грн (без ПДВ). Вартість нормо-години ремонтних і малярних робіт становить по 650,00 USD. За результатами дослідження встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Transit (д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 ) внаслідок ДТП станом на 15.12.2022, становить 36838,56 грн (з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали).
Відповідно до платіжної інструкції №178010 від 23.06.2023, СК «ГАРДІАН» ТДВ (код ЄДРПОУ 35417298) сплатила на користь ПІІ «ЕЛСІ» ТОВ (код ЄДРПОУ 14346179) страхове відшкодування у розмірі 29 215,89 грн. Призначення платежу: Стр. відш. зг. стр. акту №G-22580-1 за пошкоджений т.з. Ford Transit НОМЕР_2 , власник ТОВ ПІІ «ЕЛСІ» Без ПДВ.
Відповідно до відповіді СК «ГАРДІАН» ТДВ вих. № 26/06/25/2 від 26.06.2025 щодо надання документів по страховій справі стосовно події, що сталася 15.12.2022, у результаті якої було пошкоджено транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення із забезпеченим транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована за договором страхування № EP-210503765 від 10.08.2022, зазначено наступне. Сума завданого матеріального збитку станом на дату оцінки з урахуванням ПДВ становить 36838,56 грн та визначається як сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт (10302,50 грн), вартості необхідних для ремонту матеріалів (4313,74 грн) та вартості складових, що підлягають заміні (56762,00 грн), із застосуванням коефіцієнта амортизаційного зносу складників 0,6085 (Ез = 0,6085), відповідно до формули: Сврз = Ср + См + Сс ? (1 ? Ез) = 36838,56 грн. Сума матеріального збитку з урахуванням зносу без ПДВ на матеріали та запасні частини становить 32415,89 грн. Відповідно до умов страхового полісу № EP-210503765 франшиза становить 3200,00 грн, у зв`язку з чим сума страхового відшкодування до виплати становить 29215,89 грн (32415,89 грн - 3200,00 грн).
Згідно з рахунком на оплату №213 від 23.12.2022, наданим ФОП ОСОБА_3 (АВТО КОЛОР), заявкою на ремонт №0000000419 від 20.12.2022, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit, № НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 , що належить позивачу, становить 192571 грн.
З сумою 29 215,89 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №178010 від 23.06.2023, позивач не погодився та звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування зносу та виплаченим страховим відшкодуванням.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування».
Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.
Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За змістом ст.ст.1, 5, 7 Закону України «Про страхування», ст.999 ЦК України страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим, різновидом останнього є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
За змістом ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
За змістом ст.ст. 8, 9, 16 Закону України «Про страхування», ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Нормами ст. 20 Закону України «Про страхування», ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний, окрім іншого, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування», ст.990 ЦК України здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, керуючись наступним.
Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою матеріальної шкоди (збитків), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість регулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода потерпілій особі завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхової організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника (володільця/користувача) транспортного засобу, винного у заподіянні шкоди (заподіяної майну та/або життю та здоров`ю) потерпілій особі. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником (володільцем/користувачем) авто (страхувальником або особи, відповідальність якої застрахована) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником шкоди потерпілій особі.
З приводу механізму визначення розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу суд зазначає наступне.
За змістом висновків Верховного Суд, викладених в постанові від 19 вересня 2018 року у справі №753/21177/16-ц (провадження №61-28918св18), зазначення матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.
Судом встановлено, що сума страхового відшкодування, виплачена страховиком ТДВ «СК «ГАРДІАН» у розмірі 29215,89 грн, позивачем не оскаржувалась, що було підтверджено його представником у судовому засіданні. 
Водночас, відповідно до страхового полісу №ЕР-210503765 від 10.08.2022, ліміт відповідальності страховика становить 160000,00 грн, тобто виплачена сума є значно меншою за передбачений ліміт. Попри це, позивач не звертався до страховика з вимогою про доплату страхового відшкодування та не заявив відповідних позовних вимог у межах даного провадження.
Крім того, суд, вправі наголосити, що представником позивача не було заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для відповідного визначення розміру матеріальної шкоди та з`ясування істотних обставин справи, зокрема з огляду на непогодження позивачем суми страхового відшкодування. 
За таких обставин, суд, оцінює спір у межах наданих доказів, враховуючи їх достатність, належність та допустимість для встановлення дійсного розміру заявлених вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звіт про оцінку містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна. Звіт підписаний оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплений печаткою оцінювача.
Вказана методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту та застосовується всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. (п.1.2.-1.3 Методики).
Зазначена методика застосовується зокрема із метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ; визначення вартості КТЗ для розв`язання майнових суперечок (п. 1.4. Методики).
Як визначено методикою, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.
З приводу механізму визначення розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу суд зазначає наступне.
За змістом висновків Верховного Суд, викладених в постанові від 19 вересня 2018 року у справі №753/21177/16-ц (провадження №61-28918св18), зазначення матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.
Відповідно до п.п. д) п. 1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.
Верховний Суд у постанові №911/482/17 від 20 березня 2018 р. зазначив: «Суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля».
У постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, але не кінцевою сумою, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
У постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, але не кінцевою сумою, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Таким чином, суд приходить до переконання, що рахунок на оплату №213 від 23.12.2022, складений ФОП ОСОБА_3 , не може бути визнаний належним та допустимим доказом у розумінні процесуального закону. 
Вказаний документ за своєю правовою природою є лише розрахунком вартості можливого ремонту та не підтверджує фактичного розміру завданої шкоди, а також не містить ознак експертного дослідження, проведеного з дотриманням встановлених вимог. 
Зокрема, при його складанні не доведено дотримання положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, яка визначає обов`язковий порядок встановлення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, технічного стану транспортного засобу та інших істотних факторів. 
Крім того, відсутні докази того, що зазначений розрахунок виконано суб`єктом оціночної діяльності або судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію та повноваження. 
За таких обставин наведений рахунок №213 не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки не дає можливості суду достовірно встановити дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу. 
Однак суд зазначає, що відповідно до відповіді СК «ГАРДІАН» ТДВ вих. № 26/06/25/2 від 26.06.2025 позивачу було відшкодовано страхове відшкодування без урахування франшизи в розмірі 3200,00 грн.
Разом з тим суд звертає увагу, що обов`язок відшкодування суми франшизи покладається на винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1194 ЦК України страховик покриває лише частину завданих збитків, тоді як різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, зокрема сума франшизи, підлягає відшкодуванню винною особою самостійно. Франшиза є частиною збитків, яку страхувальник бере на себе за умовами договору страхування.
Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму франшизи в розмірі 3200,00 грн.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволені частково у розмірі 3200,00 грн. з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати за сплату судового збору у розмірі 59,31 грн., що відповідає пропорційно задоволеній частині позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76–78, 81, 82, 133, 137, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 999, 1187, 1193 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземною інвестицією «Елсі», в інтересах якого діє адвокат Подоляк Богдан Романович про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземною інвестицією «Елсі» (ЄДРПОУ 14346179) 3200,00 грн. (три тисячі двісті) гривень матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземною інвестицією «Елсі» (ЄДРПОУ 14346179) витрати судового збору в розмірі 59,31 гривень.
В решті позовних вимог- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземною інвестицією «Елсі», ЄДРПОУ 14346179, місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Лесі Українки, 8 оф. 33.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою 82171, с. Раневичі, Дрогобитького району Львівської області.

Суддя: Д. А. Кукса