Справа № 308/2260/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2026           місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026078030000025 від 19.01.2026, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Руські Комарівці, Ужгородський район, Закарпатська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженої, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2026, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень матері ОСОБА_4 , штовхнув потерпілу в груди, де остання не втримавшись на ногах впала на ліжко, після чого схопив своєю лівою рукою потерпілу за внутрішню поверхню нижньої третини правого передпліччя та стиснув, у результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах внутрішньо-долонної поверхні нижньої третини правого передпліччя.
Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів і за цією ознакою згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є таким, що пов`язано із домашнім насильством.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України підозрюваному ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві підозрюваним зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку у даному кримінальному провадженні, згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідний з розглядом обвинувального акта без проведення судового засідання у спрощеному провадженні.
Крім того, до суду з обвинувальним актом подано заяву потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якою вона згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КК України та згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Прокурором зазначено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілої, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції ОСОБА_3 , з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, дані про особу винного, який не працює, неодружений, згідно з інформацією, наданою КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради стаціонарно лікувався (28.08.2024-05.09.2024: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. F10.1 Вживання речовин, пов`язане зі шкодою для здоров`я; 07.01.2025-15.01.2025; 20.03.2025-01.04.2025; 22.12.2025 - 31.12.2025: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. F10.3 Абстиненція (аутизм)), у порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.
Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів немає.
Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області     ОСОБА_1